Тваринні моделі розладів аутистичного спектра та поведінкові методи їх дослідження - Грабовська, С.В.; Салига, Ю.Т. (Нейрофизиология, 2016)
Розлади аутистичного спектра становлять істотну проблему сучасної неврології і загалом нейронаук, оскільки частота таких розладів зростає, причини виникнення залишаються практично нез’ясованими, а достатньо ефективних способів лікування досі не винайдено. Для вивчення етіології та можливих терапевтичних підходів розроблено ряд тваринних моделей аутистичних розладів, які відтворюють один або кілька ключових симптомів аутизму – когнітивну ригідність, порушення соціальної взаємодії, якісні порушення комунікації. Моделювання здійснюється з використанням або прийомів генетичної інженерії (нокаутні щури та миші), або раннього (пре- або постнатального) впливу певних факторів середовища. Для дослідження відхилень у поведінці модельних тварин застосовують поведінкові тестові методики, частина з яких є класичними (наприклад, тест «відкрите поле», водний лабіринт Морріса, Т-подібний та радіальний лабіринти, камера Скіннера), а інші розроблені спеціально для дослідження моделей аутизму. В даному огляді описуються та аналізуються основні методичні підходи до моделювання розладів аутистичного спектра на тваринах, а також поведінкові методики для дослідження цих моделей.