Перелогові землі як перспективні відновлювальні елементи екомережі Правобережного степового Придніпров’я - Лисогор, Л.П.; Багрікова, Н.О.; Красова, О.О. (Український ботанічний журнал, 2016)
Запропоновані шляхи розв'язання проблеми розширення площ природно-заповідного фонду Правобережного степового Придніпров'я за рахунок залучення перелогових земель як відновлювальних елементів екомережі. На території регіону виявлені відновлювальні перелогові ділянки, які характеризуються значним ценотичним різноманіттям і наявністю созологічно цінних видів. Відновлення рослинного покриву на перелогах відбувається доволі швидко внаслідок занесення насіння степових видів із прилеглих територій заповідних об'єктів або збережених степових ділянок. У деяких випадках прискорення демутації можливе у разі використання методу підсіву рідкісних видів, медоносних і лікарських рослин, а також створення осередків інсемінації на перелогах для кращого розповсюдження насіння. Негативним чинником, який впливає на розвиток рослинних угруповань перелогів, є безсистемний випас великої рогатої худоби та випал, унаслідок чого формуються мікроценоструктури з домінуванням Cirsium setosum (Willd.) Besser, Onopordum acanthium L., Ambrosia artemisiifolia L., Iva xanthiіfolia Nutt. та Artemisia vulgaris L. На перелогах, які близькі до завершення процесу демутації, формуються угруповання асоціацій Stipetum (capillatae) festucosum (valesiacae), Koelerietum (cristatae) poosum (angustifoliae), Festucetum (valesiacae) koeleriosum (cristatae), Poetum (angustifoliae) festucosum (valesiacae).