Вторгнення чеського володаря Пршемисла Отакара ІІ у Баварію влітку 1257 року - Ліхтей, І. (Міжнародні зв’язки України: наукові пошуки і знахідки, 2020)
У статті висвітлено передумови та перебіг вторгнення чеського правителя Пршемисла Отакара ІІ у володіння баварського герцога Генріха ХІІІ Віттельсбаха з метою повернути під свій контроль окремі території на заході країни. Крім того, Пршемисл Отакар ІІ у такий спосіб прагнув опосередковано допомогти своєму двоюрідному братові, зальцбурзькому архієпископові Філіппові Шпангаймському, який був вправним вояком, але поганим духовним князем. Саме тому капітул обрав нового зальцбурзького архієпископа Ульріха фон Кірхберга. Однак Філіпп Шпангаймський не мав наміру так легко відмовлятися від свого бенефіція й розпочав війну проти Ульріха фон Кірхберга та капітулу. Войовничий Пршемисл Отакар ІІ вторгся з чесько-австрійським військом у Баварію наприкінці літа 1257 р. Тут він діяв надзвичайно жорстоко, спопеляючи і плюндруючи все навколо. Однак герцог Генріх ХІІІ Віттельсбах зумів швидко мобілізувати свої збройні сили. Опір баварців став неочікуваним для чеського правителя, тож він вирішив укласти перемир’я й відступити. Під час переправи через річку Інн біля Мюльдорфа дерев’ний міст під натиском вояків Пршемисла Отакара ІІ проломився, і вода забрала життя багатьох із них. Самому ж чеському володареві пощастило ще до цього трагічного моменту дістатися до другого берега річки. Ще чимало чехів і австрійців загинуло у вогні, коли намагалося знайти захист у вежі, яку баварці підпалили. Поріділе військо Пршемисла Отакара ІІ дісталося до Мюльдорфа, де упродовж дев’яти днів тримало оборону, а потім склало зброю й отримало дозвіл покинути місто. Похід 1257 р. мав катастрофічні наслідки, тож Пршемислові Отакарові ІІ довелося відмовитися від своїх планів. Він був змушений укласти з баварським герцогом Генріхом ХІІІ Віттельсбахом мирний договір, згідно з яким відмовлявся від усіх спірних територій.