Поетична формула календарно-обрядового тексту як маркер етностилістики - Коваль, Г. (Народна творчість та етнологія, 2022)
Однією з базових засад фольклору є формульність – стереотипність мовно-змістових конструкцій, які в певний спосіб вкладаються в поетичний канон. Дослідники по-різному номінують ці стійкі повторювані елементи: «формули», «сталі фрази», «теми», «мотиви», «loci communes», «традиційні епітети», «порівняння», «метафори», «паралелізми», «фразеологізми», «усталені словесні комплекси», «блоки». Метою роботи є вивчити формульність як одну з типологічних універсалій різних жанрів фольклору. За композиційною роллю, розташуванням у тексті розрізняють вступні або ініціальні формули, які містять хронологічні вказівки, просторові параметри. Це стійкі ритмізовані словесні конструкції, для яких характерна впізнаваність і стереотипність. Вони виконують запам’ятовувальну (мнемонічну), утилітарну та естетичну функції. У статті розкрито семантико-функціональний спектр формульності: вони можуть закріплювати ритуально значущі, смисловизначальні сегменти тексту, сприяти кращій збереженості змісту. Їх варто назвати естетичним маркером, за яким визначається фольклорний стиль жанрів. Об’єктом вивчення є типи формул – медіальні, які знаходяться в ключових елементах композиційної структури та підкреслюють маєстатність господаря, силу, красу тощо, формули-прохання, формули-застереження, формули неможливого. До фінальних формул належать формули-побажання, покликані забезпечити багатий урожай, здоров’я і благополуччя людини. Часто вони виражені в імперативній формі.