Латвійсько-українські зв’язки за доби УНР - Єкабсонс, Е. (Український історичний журнал, 2006)
У статті розглядається досі не висвітлена в історіографії сторінка латвійсько-українських взаємин — від їх започаткування в 1917 р. й до закінчення в 1920–1921 рр. Висвітлюється встановлення дипломатичних стосунків, діяльність консульства й місії УНР у Ризі, а також контакти дипломатичних представників Латвії й України в Лондоні, Варшаві, Гельсінкі. Звернено увагу на ще один невідомий аспект двосторонніх відносин — участь латишів, офіцерів українських збройних сил, у боротьбі за незалежність України. Автор вказує на Польщу як на один із головних чинників, що зумовили ставлення латвійського уряду до УНР у 1920 р. Окремо згадується про велику роль у встановленні й зміцненні латвійсько-українських стосунків першого міністра закордонних справ Латвії З.Мейєровіца й латвійського дипломатичного представника у Варшаві А.Кенінаша. Особливу увагу присвячено участі делегації УНР як рівноправного партнера в конференції балтійських країн у Балдурі.