Просторово-часовий аналіз процесу антропогенізації міжзонального геоекотону "лісостеп – степ" Правобережної України - Денисик, Г.; Ситник, О.; Безлатня, Л.; Працьовитий, М. (Історико-географічні дослідження в Україні, 2022)
Геоекотони – особливі структури, що формуються на стику двох різноодних природних середовищ. Особливе значення у функціонуванні будь-якого суспільства мають міжзональні геоекотони, яких в Україні зараз можна виділити два. Міжзональний геоекотон «лісостеп-степ» Правобережної України, включаючи південну частину лісостепу і північний степ, свого часу став місцем зіткнення двох цивілізацій: європейської землеробської та азійської-кочової, своїми умовами впливав на антропогенез. Це перегукується з теорією «фронтиру» (frontier) Ф. Тернера. З давніх часів мешканці міжзонального геоекотону перебували на вістрі фронтиру, на вістрі протистояння цивілізацій, роблячи вибір того чи іншого способу життя. Просування фронтиру вглиб континенту призводило до постійного віддалення населення від європейських впливів та неодноразово прирікало його на знищення. Виділено 7 етапів освоєння геоекотону «лісостеп-степ»: доскіфський (до VІІ ст. до н.е.), скіфсько-сарматський (VІ ст. до н.е.– VІІ ст. н.е.), України-Русі (VІІІ–ХІІІ ст.), народної колонізації (ХІV–ХVІІІ ст.), початкового аграрно-промислового освоєння (ХІХ–поч. ХХ ст.), радянський (20–80-ті рр. ХХ ст.) та сучасний етап (90-ті роки ХХ–поч. ХХІ ст.). На сьогодні окремі території міжзонального геоекотону «лісостеп-степ» Правобережної України виявились ареною жорстокої боротьби європейської й руської цивілізацій і тенденція протистояння двох світів, двох світоглядів продовжується.