Локальність в історико-географічному просторі: міждисциплінарні контексти - Верменич, Я. (Історико-географічні дослідження в Україні, 2022)
Стаття присвячена висвітленню міждисциплінарних методологічних підходів дослідження впливу локальних чинників на процеси національного та регіонального самовизначення у часі і просторі. Обґрунтовано роль і місце локалістики в утвердженні просторового масштабу історіографії, ознакою якого є перехід від домінування політично-орієнтованої подієвої історії до вивчення цивілізаційних, культурних та регіональних особливостей. Акцентування дослідницької уваги на історіографічних явищах локалізму спричинено логікою розвитку глобалізаційних процесів і тим впливом, який вони справляють на всю систему центр-периферійних та просторових відносин. Методологія локальних досліджень застосовується для осмислення еволюції культурних систем, створених різними антропологічними традиціями та культурами, стійкості територіальних кордонів при зміні епох, етносів, формацій. Доведено, що історико-географічний простір становить оптимальне наукове поле для розвитку локалістики, як методу ретроспективного регіонального аналізу, спроможного забезпечити перенесення акцентів з метанаративу на дослідження багатобарвності просторових систем, репрезентувати нові моделі переосмислення філософії простору. Пропонований контекст локальності, базований на ідеях мультикультуралізму, розглядається як потужний ресурс економічних і політичних перетворень, уточнення граней перетину історичної та географічної науки, історії історичної думки, інтелектуальної, культурної, соціальної, регіональної історії. Утвердження в науковому дискурсі локальної парадигми дасть змогу поставити на науковий ґрунт дискусії щодо співвідношення національного історичного наративу і локальних історіографічних традицій та осмислити регіональну специфіку просторового розвитку України.