Підземні гризуни як життєва форма ссавців - Коробченко, М.А.; Загороднюк, І.В.; Ємельянов, І.Г. (Вісник Національного науково-природничого музею, 2010)
Дослідження підземних гризунів розпочалися понад 100 років тому і розвивалися упродовж тривалого часу, який можна розділити на декілька періодів: описи видового різноманіття та унікальних ознак; дослідження параметрів підземного екотопу; вивчення та аналіз морфологічних пристосувань; дослідження адаптацій у біології, фізіології, етології та популяційній екології підземних гризунів. Представлено характеристику кожного з періодів з особливою увагою до спеціальних досліджень екології та фізіології гризунів-землериїв. Серед ключових адаптацій до підземного способу життя у всіх груп землериїв виділено по 5 головних особливостей в області фізіології, сенсорики, морфології та етології. Представлено детальний аналіз екофізіологічних, поведінкових і сенсорних пристосувань гризунів-землериїв до підземного екотопу. Високо спеціалізовані підземні гризуни фауни України — Spalax та Ellobius — демонструють екологічну подібність один до одного, але відрізняються за ступенем розвитку адаптацій до підземного екотопу. Проаналізовано відмінності цих двох груп у пристосуваннях до підземного способу життя.