Енергоефективність України: виклики часу - Бережний, Є.О.; Гавриленко, В.М.; Григоровський, В.В.; Євтушенко, Л.В.; Запорожець, О.І.; Мовчан, Я.І.; Пашкевич, М.О.; Тронь, О.Я.; Гулевець, Д.В. (Вісник НАН України, 2013)
Диспропорції в структурі виробництва, моральна та фізична застарілість і зношеність основних фондів у галузях економіки, низькоефективне використання паливно-енергетичних ресурсів і води спричиняють надмірне використання енергоресурсів, що вимагає значного їх імпорту (понад 50% потреби). У результаті створюється залежність базових галузей економіки України, насамперед паливно-енергетичного комплексу, від країн — експортерів паливних ресурсів і, відповідно, посилюється загроза енергетичній безпеці держави. Крім того, це суперечить принципам збалансованого розвитку, проголошеного на конференції ООН у Ріо-де-Жанейро в 1992 р. Україна потребує активнішого впровадження заходів щодо докорінного підвищення енергоефективності її економіки.