Сравнение наблюдаемых и модельных форм СНЧ-всплесков - Николаенко, А.П.; Хайакава, М.; Коматсу, М.; Огава, Т. (Радіофізика та електроніка, 2009)
Сравниваются формы естественных электромагнитных импульсов сверхнизкочастотного (СНЧ) диапазона, измеренных экспериментально, с модельными расчетами. Вертикальная электрическая компонента поля всплесков СНЧ-излучения регистрировалась в 2003–2005 гг. в г. Точи (Япония, 33,3° с. ш. и 33,4° в. д.). Отбирались отдельные импульсы, записанные в условиях хорошей погоды в широком диапазоне частот с помощью «шаровой» антенны. Вычисления поля выполнялись в модели однородного изотропного сферического промежутка Земля – ионосфера с линейной зависимостью постоянной распространения от частоты. Импульсы, пришедшие с разных дистанций, сопоставлялись, и каждая пара демонстрировала совпадение форм временных реализаций. С одной стороны, это говорит о корректности использованной модели распространения, а с другой, подтверждает достоверность оценок расстояния источник – приемник, полученных по запаздыванию импульсов антиподной и кругосветной волн относительно первого импульса. Порівнюються форми природних електромагнітних імпульсів наднизькочастотного (ННЧ) діапазону, що спостерігалися експериментально, із модельними обчислюваннями. Вертикальна електрична компонента поля сплесків ННЧ-випромінювань реєструвалася у 2003–2005 рр. у м. Точі (Японія 33,3° п.ш. та 33,4° с.д.) Відбиралися окремі імпульси, що були записані за умов хорошої погоди в широкому діапазоні частот за допомогою «кульової» антени. Обчислювання виконувалися в моделі однорідного ізотропного сферичного резонатора Земля – іоносфера з лінійною залежністю сталої поширення радіохвиль від частоти. Імпульси, що надійшли з різних дистанцій, порівнювались, і кожна пара демонструвала співпадіння форм реалізацій у часі. З одного боку, це свідчить про коректність використаної моделі поширення, а з другого боку, підтверджує достовірність оцінок дистанції джерело – приймач, яку одержано із затримки імпульсів антиподної та кругосвітньої хвиль відносно першого імпульсу. Experimental waveforms of natural ELF transient signals (Q-bursts) are compared with model computations. Vertical electric field component of Q-bursts was recorded at Kochi (33.3° N and 33.4° E) in 2003–2005. Separate pulses were chosen recoded in fair weather conditions in a wide frequency band with the help of a “ball” antenna. The computations were performed for the uniform isotropic spherical Earth – ionosphere cavity model with the linear frequency dependence of the wave propagation constant. Pulses arriving from different distances were compared, and each pair showed a high reciprocity of waveforms. Coincidence indicates that the model applied is correct, it simultaneously shows that distances are accurate found from the time delay between the first pulse and the antipodal and round-the-world wave.