Мінімальна провідність графену, обумовлена ефективним загасанням носіїв заряду внаслідок ефекту «дрижання» Шредінгера - Рувінський, М.А.; Костюк, О.Б. (Металлофизика и новейшие технологии, 2015)
Визначено мінімальну провідність графенового моношару на основі кінетичного рівняння з ефективним згасанням, зумовленим релятивістським квантовим ефектом «Zitterbewegung». Розглянуто специфічний вид міжзонного електронного переходу з утворенням віртуальних електронно-діркових пар, який відбувається при звичайних внутрішньозонних переходах. Знайдений результат для мінімальної провідности підтверджується експериментально і збігається з виразом 4e²/πℏ, одержаним теоретично іншою методою (у Ландауеровому формулюванні). Определена минимальная проводимость монослоя графена на основе кинетического уравнения с эффективным затуханием, обусловленным релятивистским квантовым эффектом «Zitterbewegung». Рассмотрен специфический вид межзонного перехода с образованием виртуальной электронно-дырочной пары, который происходит при обычных внутризонных переходах. Найденный результат для минимальной проводимости подтверждается экспериментально и совпадает с выражением 4e²/πℏ, полученным теоретически другим методом (в формулировке Ландауэра). Based on the kinetic equation with effective attenuation caused by the relativistic quantum effect of ‘Zitterbewegung’, the minimal conductivity in graphene monolayer is determined. The relativistic quantum effect considered as a peculiar type of interband electronic transition with the formation of virtual electron—hole pair, which occurs under the usual intraband transition, is investigated. The result for the minimal conductivity is confirmed by the experimental data and coincides with the expression 4e²/πℏ obtained theoretically by another method (within the Landauer’s formulation).