Про дитину, але для дорослих (збірка В.Стайрона “Ранок у Смузі припливу”) - Дубініна, О. (Слово і Час, 2008)
Роботу присвячено двом останнім творам видатного американського письменника другої половини
ХХ ст. В. Стайрона – “Темрява видима: досвід божевілля” та “Ранок у смузі припливу”, що вперше
вводяться у вітчизняний науковий ужиток. Есе “Темрява видима” становить собою відверто ліричний та
водночас аналітичний опис депресії, важкої психічної хвороби, яку пережив письменник. Збірка оповідань
“Ранок у Смузі припливу” – це художнє осмислення витоків цього психічного зламу, основним чинником
якого виявляється відчуття втрати в тій чи тій формі. Отже, втрата стає центральним концептом та
єднальним мотивом для всіх трьох оповідань збірки та визначається у площинах індивідуально-
психологічного, загально-екзистенціального та національно-історичного досвіду. This article deals with the last two works created by an outstanding American writer of the second half of
the 20th century William Styron, viz. Darkness Visible: A Memoir of Madness and A Tidewater Morning,
which are thus introduced into the Ukrainian academic discourse. Styron’s essay Darkness Visible is a
frankly lyrical and at the same time analytical description of depression, a serious mental illness experienced
by the author. A collection of stories A Tidewater Morning is a fictional reflection on the sources of this
mental breakdown, whereas the ‘loss’ in its different aspects is reckoned to be this breakdown’s primary
factor. Thus, the ‘loss’ can be considered the central concept and the uniting motif for all three stories of the
collection. It is therefore traced back to the individual-psychological, general-existential and national-historical
levels of experience. Работа посвящена двум последним произведениям выдающегося американского писателя второй половины
ХХ ст. В.Стайрона – “Тьма видима: опыт сумасшествия” и “Утро в Полосе прилива”, которые впервые
вводятся в отечественный научный дискурс. Эссе “Тьма видима” представляет собой откровенно лирическое
и вместе с тем аналитическое описание депрессии, тяжелой психической болезни, которую пережил
писатель. Сборник рассказов “Утро в Полосе прилива” – это художественное осмысление истоков этого
психического слома, главным фактором которого оказывается ощущение потери в той или иной форме.
Таким образом, потеря становится центральным концептом и объединяющим мотивом для всех трех
рассказов сборника и определяется в плоскостях личностно-психологического, обще-экзистенциального и
национально-исторического опыта.