Инноватика – сотрудничество науки, власти и бизнеса - Соловьев, В.П. (Наука та наукознавство, 2017)
Исследованы процессы прогрессивного развития социально-экономических объектов на основе инновационного сотрудничества науки, власти и бизнеса. Проанализированы классические взгляды на источники инновационного развития. Показана роль науки как инструментального базиса инноваций, то есть инноватика учитывает включенность науки, инноваций и технологий в социально-экономическое пространство. На основании анализа действующих правительственных документов об имплементации Соглашения об ассоциации между Украиной и Европейским Союзом доказано, что по своему содержанию они пока что не могут стать ни инструментом интеграции Украины в исследовательское пространство ЕС, ни импульсом к реализации в Украине модели «тройной спирали». Досліджено процеси прогресивного розвитку соціально-економічних об’єктів на основі інноваційної співпраці науки, влади і бізнесу. Проаналізовано класичні погляди на джерела інноваційного зростання. Показано роль науки як інструментального базису інновацій, тобто інноватика враховує включеність науки, інновацій і технологій у соціально-економічний простір. На підставі аналізу чинних урядових документів про імплементацію Угоди про асоціацію між Україною і Європейським Союзом доведено, що за своїм змістом вони поки що не можуть стати ані інструментом інтеграції України у дослідницький простір ЄС, ані імпульсом для реалізації в Україні моделі «потрійної спіралі». The processes of progressive development of social and economic entities on the basis of innovative cooperation of science, government and business are investigated. Classical views on the sources of innovative development are analyzed. The role of science as an instrumental basis for innovation is shown, that is, innovation takes into account the inclusion of science, innovation and technology in the socio-economic environment. The content analysis of the existing government documents on the implementation of the Agreement of the Ukraine — EU Association demonstrates that they cannot yet become an instrument of Ukraine’s integration into the research area of the European Union or an impetus for the implementation of the triplehelix model in Ukraine.