Зовнішні ефекти продукування газоподібних відходів виробництва - Сердюк, О.С. (Економічний вісник Донбасу, 2018)
У статті розглянуто дію зовнішніх ефектів та проблеми їх регулювання. Концепція зовнішніх ефектів найбільш дієва у вирішенні проблем екологічної та економічної ефективності механізмів забезпечення суспільного добробуту. Ключові напрями інтерналізації зовнішніх ефектів ґрунтуються на ідеях А. Пігу і Р. Коуза. Встановлено, що запропоновані А. Пігу та Р. Коузом теорії є недієвими у питаннях подолання наслідків глобальних зовнішніх ефектів. З огляду на відсутність об’єктивної моделі оцінки втрат, спричинених дією глобальних зовнішніх ефектів, ринкова рівновага Р. Коуза та державне регулювання А. Пігу не здатні вирішити питання щодо об’єктивного розподілу ресурсу між продуцентами та реципієнтами зовнішніх ефектів. Однак певні підходи щодо подолання наслідків глобальних зовнішніх ефектів можуть бути використанні задля мінімізації таких ефектів.
На основі співставлення існуючих концепцій запропоновано класифікацію зовнішніх ефектів за характером впливу. Виявлено, що істотний вплив на економіку здійснюють газоподібні відходи промислового виробництва – оксид вуглецю (CO2), діоксид сірки (SO2) та оксид азоту (NO2). Зазначено, що у США реалізуються технічні та технологічні рішення з уловлювання, транспортування та збереження (або використання), які здатні забезпечити лише деяке поліпшення стану навколишнього середовища на конкретній території. Зазначено, що технічне вирішення даної проблеми є рідкісним явищем, оскільки підприємець не може оцінити практичну користь від зниження концентрації оксиду вуглецю у повітрі, а суспільство виявити конкретний ступінь шкоди, завданої кожним з продуцентів СО2.
Запропоновано концепцію подолання зовнішніх ефектів, де основними магістральними напрямами є сприяння розвитку низькоемісійних видів виробництва; державна фінансова підтримка проектів уловлювання газоподібних речовин та застосування інструментів стимулювання зниження викидів газоподібних речовин. Наведені підходи є першочерговими заходами переходу до низькоемісійних видів виробництва. В статье рассмотрено действие внешних эффектов и проблемы их регулирования. Концепция внешних эффектов наиболее действенна в решении проблем экологической и экономической эффективности механизмов обеспечения общественного благосостояния. Ключевые направления интернационализации внешних эффектов основываются на идеях А. Пигу и Р. Коуза. Установлено, что предложенные А. Пигу и Р. Коуз теории недееспособны в вопросах преодоления последствий глобальных внешних эффектов. Учитывая отсутствие объективной модели оценки потерь, вызванных действием глобальных внешних эффектов, рыночное равновесие Р.Коуза и государственном регулировании А.Пигу не способны решить вопрос относительно объективного распределения ресурса между продуцентами и реципиентами внешних эффектов. Однако определенные подходы по преодолению последствий глобальных внешних эффектов могут быть использованы для минимизации таких эффектов.
На основе сопоставления существующих концепций предложена классификация внешних эффектов по характеру воздействия. Обнаружено, что существенное влияние на экономику осуществляют газообразные отходы промышленного производства – оксид углерода (CO2), диоксид серы (SO2) и оксид азота (NO2). Отмечено, что в США реализуются технические и технологические решения по улавливанию, транспортировке и хранению (или использованию), которые способны обеспечить лишь некоторое улучшение состояния окружающей среды на конкретной территории. Отмечено, что техническое решение данной проблемы является редким явлением, поскольку предприниматель не может оценить практическую пользу от снижения концентрации оксида углерода в воздухе, а общество выявить конкретную степень вреда, причиненного каждому из продуцентов СО2.
Предложена концепция преодоления внешних эффектов, где основными магистральными направлениями являются содействие развитию низкоэмиссионных видов производства; государственная финансовая поддержка проектов улавливания газообразных веществ и применение инструментов стимулирования снижения выбросов газообразных веществ. Приведенные подходы являются первоочередными мерами перехода к низкоэмиссионным видам производства. The article considers the effect of external effects and the problems of their regulation. The concept of external effects is most effective in solving the problems of ecological and economic efficiency of mechanisms for ensuring public welfare. The key directions of the internationalization of externalities are based on the ideas of A. Pigou and R. Coase. It is established that the theories proposed by A. Pigou and R. Coase are incapable of dealing with the consequences of global externalities. Given the absence of an objective model for estimating losses caused by the effects of global externalities, R. Coase's market equilibrium and A. Pigu's state regulation are not able to resolve the issue of an objective resource allocation between producers and recipients of external effects. However, certain approaches to overcoming the consequences of global externalities can be used to minimize such effects.
On the basis of a comparison of existing concepts a classification of external effects according to the nature of the impact is proposed. It has been found that gaseous industrial waste - carbon monoxide (CO2), sulfur dioxide (SO2) and nitrogen oxide (NO2) - have a significant impact on the economy. It is noted that in the US technical and technological solutions for capture, transportation and storage (or use) are implemented, which can only provide some improvement in the state of the environment in a particular area. It is noted that the technical solution to this problem is rare, as an entrepreneur can not assess the practical benefits of reducing the concentration of carbon monoxide in the air, and the society to identify the specific degree of harm caused to each of the producers of CO2.
The concept of overcoming externalities is proposed, where the main trunk lines are the promotion of low-emission production; state financial support for projects for the collection of gaseous substances and the use of tools to promote the reduction of gaseous emissions. These approaches are the first steps in the transition to low-emission types of production.