Фактори, що впливають на тривалість існування підшкірних сером після хірургічного лікування хворих на рак молочної залози - Любота, Р.В.; Верещако, Р.І.; Зотов, О.С.; Зайчук, В.В.; Анікусько, М.Ф.; Любота, І.І. (Онкологія, 2016)
Найбільш частим ускладненням хірургічного лікування хворих на рак молочної
залози (РМЗ) є утворення підшкірної сероми (ПС). Патогенез останньої достовірно не визначений, загальноприйняті алгоритми профілактики та лікування не розроблені. Мета: провести ретроспективний аналіз клінічних факторів ризику, що впливають на тривалість ПС, для розробки і впровадження протоколів її профілактики і лікування. Об’єкт і методи: у дослідження
включено 80 хворих на РМЗ стадії I–III (Т1–4N0–3M0); у 50 із них проведено радикальну мастектомію, у 30 — органозберігаючу операцію. Серомою
вважали накопичення (об’єм > 10 мл) ексудату та/або лімфи в ділянці післяопераційної рани, що вимагало повторних пункцій. Оцінювали зв’язок між
тривалістю ПС і низкою клінічних характеристик: вік намомент встановлення діагнозу, розмір пухлини, наявність метастазів у регіонарних лімфатичних вузлах, проведення неоад’ювантної хіміотерапії, обсяг хірургічного
втручання, тривалість дренування післяопераційної рани, наявність супутніх захворювань (гіпертонічна хвороба, цукровий діабет 2-го типу, ожиріння
(за індексом маси тіла)). Результати: ПС тривалістю < 7 діб відмічали у 40
(50,0%) пацієнток, 7–14 діб — у 24 (30,0%), > 14 діб — у 16 (20,0%). Тривалість ПС достовірно корелює з обсягом хірургічного втручання (r = 0,893; p<
0,05), індексом маси тіла (наявність ожиріння; r = 0,607; p<0,05), віком хворих (r = 0,526; p < 0,05), рівнем глікемії натще (цукровий діабет 2-го типу;
r = 0,513; p < 0,05), меншою мірою — з розміром пухлини (r = 0,377) і тривалістю дренування післяопераційної рани (r = 0,342). Висновок: хворі на РМЗ
віком ≥ 50 років; з ожирінням і/або гіпертонічною хворобою, і/або цукровим
діабетом 2-го типу, яким планується радикальна мастектомія, потребують активної профілактики формування ПС. The most frequent complication of surgical treatment of patients with breast cancer (BC) is formation of subcutaneous seroma (SS). Pathogenesis of the last is not certain, the generally accepted algorithms of prophylaxis and
treatment are not worked out. Aim: to conduct the retrospective analysis of clinical risk factors that influence on duration
of existence SS for development and introduction of protocols
of its prophylaxis and treatment. Object and methods: in research it is included 80 patients with BC stage I–III (Т1–
4N0–3M0); 50 from them were performed a radical mastectomy, 30— organospearing operation. SS was counted by
the accumulations (by volume of >10 ml) of exudate and/or
lymph in the area of postoperative wound, that required repeated puncture with the aim of evacuation. Estimated connection between duration SS and by clinical descriptions:
age in the moment of raising of diagnosis, tumor size, presence of metastases in regional lymphonoduss, realizations of
neoadjuvant chemotherapy, volume of surgical interference,
duration of postoperative wound drainage, concomitant diseases (hypertensive illness, diabetes mellitus type 2, obesity
(body mass index). Results: duration SS < 7 days after an
operation set in 40 (50.0%) patients, 7–14 days — in 24
(30.0%), > 14 days — in 16 (20.0%). Duration of SS correlates with the volume of operation (r = 0.893; p < 0.05),
the body mass index (obesity) (r = 0.607; p< 0.05), the age
of patients (r = 0.526; p < 0.05), the level of glycemia on an
empty stomach (diabetes mellitus type 2) (r = 0.513; p <
0.05); a less measure— with the tumor size (r= 0.377) and
the drainage duration of postoperative wound (r = 0.342).
Conclusion: patients with BC at the age of ≥ 50 years; with
obesity, and/or hypertensive illness, and/or diabetes mellitus type 2, as RМЕ that is planned, need the active prophylaxis of forming SS.