Циклічне самовідновлення системи знань людини за умов їх пасивної дисипації - Ясінський, В.В. (Системні дослідження та інформаційні технології, 2008)
Ідентифіковано фази циклічного самовідновлення системиз нань людини за умов їх пасивної дисипації. Встановлено, що крива забування Еббінгауза відображає процес пасивної дисипації системи знань людинил ише на окремих проміжках часу. Дослідження базується на системному узагальненні результатів багаторічного комплексного моніторингу якості навчального процесу в НТУУ «КПІ». Особливу увагу приділено інформаційному аналізу супер позицій надвеликих експериментальних вибірок, що дозволило спостерігати в режим і нелінійного «резонансного» підсилення «малихвпливів» складної психо фізіологічної природи діюде якого механізму довгострокового збереження знань, накопичених людиною. Some phases of cyclic self-recovery of the human knowledge system under conditions of its passive dissipation are identified. The Hebbinhaus forgetting curves are known to reflect the process of passive dissipation of the human knowledge system within certain time periods only. The research is based on system generalization of the results of the long-lasting educational process quality monitoring in the NTUU “KPI”. A special attention is paid to information analysis of superposition of very large empiric samples, which illustrates the action of the mechanism of long-lasting preservation of human knowledge in the format of nonlinear “resonant amplification” of the so-called “small effects” of complex psychophysiologic nature. Идентифицированы фазы циклического самовосстановления системы знаний человека в условиях их пассивной диссипации. Установлено, что кривая забывания Еббингауза отображает процесс пассивной диссипации системы знаний человека лишь на отдельных промежутках времени. Исследования базируются на системном обобщении результатов многолетнего комплексного мониторинга качества учебного процесса в НТУУ «КПИ». Особое внимание уделено информационному анализу суперпозиций сверхбольших експериментальних выборок, что позволило наблюдать в режиме нелинейного «резонансного» усиления «малых влияний» сложной психофизиологической природы действие некоторого механизма долгосрочного сохранения знаний, накопленных человеком.