Вільний час населення як інструмент впровадження корпоративної соціальної відповідальності (на прикладі м. Маріуполь) - Крапівіна, Г.О. (Економічний вісник Донбасу, 2019)
У статті з позицій комплексного і системного підходів визначено місце, роль, напрями наукового дослідження та моделі оцінки вільного часу населення та його використання суспільством для впровадження корпоративної соціальної відповідальності на прикладі м. Маріуполь. В межах дослідження виявлено потенційну можливість використання населенням м. Маріуполь вільного часу, що складає близько 7% його фонду. Невелика частка використання фонду вільного часу населення м. Маріуполь за місцем основного проживання відбиває необхідність впровадження напрямів розвитку відповідної інфраструктури міста та корпоративної соціальної відповідальності в ньому. В процесі дослідження представлено соціальні аспекти вільного часу та використання його суспільством на підставі впровадження комплексного та системного підходів. Основні висновки та результати досліджень зводяться до такого: місце і роль вільного часу можна визначити як міру дійсного багатства суспільства; запропоновано під вільним часом розуміти такий час, який не поглинається безпосередньо продуктивною працею, а залишається вільним для задоволень, дозвілля, вільної діяльності й розвитку. Вільний час виступає як простір для розвитку людського капіталу; обґрунтовано, що використання вільного часу, зокрема з метою впровадження корпоративної соціальної відповідальності – важливий напрям досліджень з якості життя суспільства; запропоновано аналітичні форми економіко-математичних моделей оцінки вільного часу та його використання; визначено рівень використання суспільством вільного часу як ефективного ресурсу для впровадження корпоративної соціальної відповідальності; оцінено та визначено, що рівень використання суспільством вільного часу як ефективного ресурсу соціально відповідальної діяльності є недостатнім, що суспільство не створює відповідних умов для того, щоб людина мала можливість розкрити себе, піднятися до вищого рівня якості життя через прояв своїх здібностей та підвищення задоволеності своїх постійно зростаючих потреб. В статье с позиций комплексного и системного подходов определены место, роль, направления научного исследования и модели оценки свободного времени населения и его использование обществом для внедрения корпоративной социальной ответственности на примере г. Мариуполь. В рамках исследования выявлена потенциальная возможность использования населением г. Мариуполь свободного времени, что составляет около 7% его фонда. Небольшая доля использования фонда свободного времени населения г. Мариуполь по месту основного проживания отражает необходимость внедрения направлений развития соответствующей инфраструктуры города и корпоративной социальной ответственности в нем. В процессе исследования представлены социальные аспекты свободного времени и использование его обществом на основании внедрения комплексного и системного подходов. Основные выводы и результаты исследований сводятся к следующему: место и роль свободного времени определяется как мера реального богатства общества; предложено под свободным временем понимать такое время, которое не поглощается непосредственно производительным трудом, а остается свободным для удовольствий, досуга, свободной деятельности и развития. Свободное время выступает в этом плане как пространство для развития человеческого капитала; обосновано, что использование свободного времени, в частности, с целью внедрения корпоративной социальной ответственности – важное направление исследований качества жизни общества; предложены аналитические формы экономико-математических моделей оценки свободного времени и его использования; определен уровень использования обществом свободного времени населения как эффективного ресурса для внедрения корпоративной социальной ответственности; оценено и определено, что уровень использования обществом свободного времени как эффективного ресурса социально ответственной деятельности является недостаточным, что общество не создает реальных условий для того, чтобы человек имел возможность раскрыть себя, подняться до высшего уровня качества жизни через проявление своих способностей и повышение удовлетворенности своих постоянно растущих потребностей. In the article, from the standpoint of an integrated and systemic approach, the place, role, directions of scientific research and models for estimating the free time of the population and its use by the society for the implementation of corporate social responsibility are defined using the example of Mariupol. The study revealed the potential use of free time by the population of Mariupol, which is about 7% of its fund. A small share of the use of the free time fund of the population of Mariupol at the place of main residence reflects the need to implement the directions of development of the relevant infrastructure of the city and corporate social responsibility in it. The study presents the social aspects of free time and its use by society on the basis of the introduction of an integrated and systematic approach. The main conclusions and results of the research are as follows: the place and role of free time is determined as a measure of the real wealth of society; it has been suggested that free time is understood as such time that is not absorbed directly by productive labor, but remains free for pleasure, leisure, free activity and development. Leisure time appears in this regard as a space for the development of human capital; it is substantiated that the use of free time, in particular, with the aim of introducing corporate social responsibility is an important area of research into the quality of life of society; analytical forms of economic and mathematical models for estimating free time and its use are proposed; determined the level of public use of free time of the population as an effective resource for the implementation of corporate social responsibility; it is estimated and determined that the level of free time used by society as an effective resource of socially responsible activities is insufficient, that society does not create real conditions for a person to have the opportunity to reveal himself, to rise to the highest level of quality of life through the manifestation of his abilities and increasing his satisfaction constantly growing needs.