Єпископ львівський, галицький і кам’янецький Єремія (Свистельницький, 1668–1676) - Скочиляс, І. (Інститут української археографії та джерелознавства ім. М.С. Грушевського НАН України, 2010)
У статті в ширшому контексті культурного й релігійного життя Православної церкви у Галичині постмогилянської доби розглядається генеалогія та пастирсько-адміністративна діяльність львівського владики Єремії-Євстафія (Свистельницького). Євстафій походив з відомого українського шляхетського роду Свистельницьких гербу Сас. Його хіротонія на Святоюрську катедру в 1668 р. засвідчувала провідну роль православного нобілітету (поряд з владичим двором і церковними братствами) як репрезентанта руського соціуму в тогочасному публічному житті реґіону. Багаторічне протистояння владики Єремії з його опонентом і контркандидатом Йосифом (Шумлянським, 1667-1708) увиразнює, з одного боку, інституційну кризу Київської митрополії в другій половині XVII ст., а з іншого – зловживання королівською владою Речі Посполитої своїм правом патронату над українсько-білоруською Східною церквою. В статье в широком контексте культурной и религиозной жизни Православной церкви Галичины постмогилянской эпохи рассматривается генеалогия и пастырско-административная деятельность львовского епископа Иеремии (в миру Евстафия) Свистельницкого. Евстафий происходил с известного украинского мелкопоместного шляхетского рода Свистельницких герба Сас. Его хиротония на Святоюрскую кафедру в 1668 г. свидетельствовала о ключевой роли православного нобилитета (на ряду с владычим двором и церковными братствами) как репрезентанта руського социума в тогдашней публичной жизни региона. Многолетнее противостояние владыки Иеремии с его оппонентом и контркандидатом Иосифом (Шумлянским, 1667-1708) указывает, с одной стороны, на институционный кризис Киевской митрополии во второй половине XVII ст., а с другой – на злоупотребление королевской властью Речи Посполитой своим правом патроната над украинско-белорусской Восточной церковью. The article concerns the genealogy, pastoral and administrative activity of Yeremiya-Eustathius Svystelnytskyi, the bishop of Lviv, in a broad context of the cultural and religious life of the Orthodox Church in Galicia during the time of Petro Mohyla. Eustathius descended from the famous noble family of Svystelnytskyi belonging to the arms of Sas. The fact that he, as a representative of the Ruthenian society, was consecrated as a bishop for the see of Lviv in 1668 testified to the leading role of Orthodox nobility (along with the royal court and church brotherhoods) in the public life of this region at that time. The long-term confrontation of Eustathius Svystelnytskyi with his opponent and counter-candidate Josef Shumlyanskyi (1667-1708) clearly displays the institutional crisis of the Metropolitanate of Kyiv in the second half of the 17th century, on the one hand, and the misuses of the right of patronage by the royal power of the Polish-Lithuanian Commonwealth over the Ukrainian-Byelorussian Oriental Church, on the other.