Селен і дріжджі. Генетичні механізми толерантності дріжджів до сполук селену та їхніх аналогів - Стенчук, Н.Н.; Чабан, Л.Б.; Гончар, М.В. (Біополімери і клітина, 2006)
Селен (Se) і його сполуки проявляють токсичну і канцерогенну дію на організми людини і тварин, а в малих кількостях цей мікроелемент відіграє суттєву роль для живих істот. Тому важливо встановити молекулярні основи токсичності Se і резистентності клітин до нього. Значну кількість досліджень зазначеної проблеми здійснено на бактеріях. Можливість використання молекулярно-генетичних методів зробила дріжджі (в основному Saccharomyces cerevisiae) зручною модельною системою для вивчення механізмів резистентності еукаріотних клітин до селену на молекулярному рівні. Виходячи з цього в огляді підсумовано дані, особливо генетичні, щодо механізмів чутливості/резистентності дріжджів до селенових сполук. Selenium (Se) and its compounds have toxic and carcinogenic effect on animal and human beings, but in small concentrations this microelement is essential for life. Therefore, it is important to establish the molecular basis of Se toxicity and cell resistance to this metaloid. Many investigations of this problem have been carried out on bacteria. Genetic approaches, available for the yeasts, made these eukaryotic microorganisms, especially S. cerevisiae, a convenient model for the investigation of molecular mechanisms of Se tolerance. This review summarizes the knowledge of genetic mechanisms involved in Se tolerance in yeasts. Селен (Se) и его соединения оказывают токсическое и канцерогенное действие на организмы человека и животных, а в небольших количествах он является существенным микроэлементом для живых существ. Поэтому важно установить молекулярные основы токсичности Se и резистентности к нему клеток. Значительное количество исследований этой проблемы проведено на бактериях. Возможность использования молекулярно-генетических методов сделала дрожжи (в основном Sacccharomyces cerevisiae) удобной модельной системой для изучения механизмов резистентности эукариотных клеток к селену на молекулярном уровне. Исходя из этого в данном обзоре суммированы данные, особенно генетические, полученные при исследовании механизмов чувствительности/резистентности дрожжей к селеновым соединениям.