Изменение генетической структуры растений томата методом «гамма-слияния» протопластов Lycopersicon esculentum Mill. и L. peruvianum var. dentatum dun - Ратушняк, Я.И.; Пивень, Н.М.; Латыпов, С.А.; Самойлов, А.М.; Завгородняя, А.В.; Глеба, Ю.Ю. (Биополимеры и клетка, 1991)
Асимметричные соматические гибриды получены между L. esculentum Mill. (пластомный хлорофиллдефектный мутант Pl-alb 1) и L. peruvianum var. dentatum Dun. (линии 3767, 3772) в результате слияния мезофильных протопластов культурного томата с незофильными протопластами дикого вида, облученными гамма-радиацией в дозе 100, 200 Гр. Эти дозы радиации были суперлетальными для протопластов L. peruvianum var. dentatum. Гибридные колонии были отобраны по их способности к позеленению; восстановление у них фотосинтетической активности осуществлялось за счет переноса хлоропластов от L. peruvianum var. dentatum, в то время как протопласты L. esculentum образовывали белые колонии. Эффективность гибридизации зависела от дозы облучения протопластов дикого партнера и не превышала 6 %. Полученные гибриды по уровню плоидности, морфологическим (форма и размер куста, опушенность стебля, форма листа, число цветков, расположение пестика, окраска и размеры плодов) и биохимическим (изозимные спектры эстеразы, аспартатаминотрансферазы и кислой фосфатазы, рестриктные спектры хлоропластной и митохондриальной ДНК) признакам разделены на шесть фенотипических групп. Формообразование этих групп зависело от дозы облучения и используемой линии L. peruvianum var. dentatum. Асиметричні соматичні гібриди одержані між L. esculentum Mill, (пластомний хлорофілдефектний мутант Pl-alb 1) та L. peruvianum var. dentatum Dun. (лінії 3767, 3772) в результаті злиття мезофільних протопластів культурного томату з мезофільними протопластами дикого виду, опроміненими гама-радіацією у дозі 100, 200 Гр. Ці дози радіації були суперлетальними для протопластів L. peruvianum var. dentatum. Гібридні колонії були відібрані по їх здібності до позеленіння; відновлення у них фотосинтетичної активності здійснювалось за рахунок переносу хлоропластів від L. peruvianum var. dentatum, в той час як протопласти L. esculentum формували білі колонії. Ефективність гібридизації залежала від дози опромінення протопластів дикого партнера і не перевищувала 6 %. Одержані гібриди по рівню плоїдності, морфологічним (форма та розмір куща, опушеність стебла, форма листя, число квітів, положення маточки, забарвлення та розміри плодів) і біохімічним (ізозимні спектри естерази, аспартатамінотрансферази і кислої фосфатази, рестриктні спектри хлоропластної та мітохондріальної ДНК) ознакам поділені на шість фенотипічних груп. Формоутворення цих груп залежало від дози опромінення та лінії L. peruvianum var. dentatum. Asymmetric somatic hybrids between Lycopersicon esculentum Mill, (plastome chlorophyll-deficient PL alb 1 mutant) and Lycopersicon peruvianum var. dentatum Dun. (lines 3767, 3772) were obtained by mesophyll protoplast fusion. The protoplasts ot the wild tomato plants were inactivated by the lethal dosage of gamma-irradiation (100 and 200 Gy). The colonies capable of greening were selected. The observed restoration of the photosynthetic activity was because of wild type of chloroplasts were transferred from L. peruvianum var. dentatum. The hybridization efficiency dependent on irradiation dosage but never exceeded 6%. The hybrid obtained were classified into six groups on the bases of their ploidity, morphological (bush form and size, stem tomentosity, leaf form, flower quantity, pistil position, fruit size and colour) and biochemical (esterase, aspartateaminotransferase and acid phosphatase isozymes, restriction pattern of chloroplast and mitochondrial DNAs) traits. The variability of the hybrid plants of these groups dependent upon irradiation dosage and the L. peruvianum var. dentatum genotype.