Аналіз соціально-економічного стану регіонів України: доходи, депривація та соціальна підтримка - Дейч, М.Є. (Економічний вісник Донбасу, 2020)
У статті за даними Державної служби статистики України проаналізовано реальне становище в регіонах за певними показниками їх розвитку, які характеризують якість життя населення. Проаналізовано результати опитування домогосподарств, які брали участь у вибірковому обстеженні умов життя, щодо їхніх доходів і споживчих можливостей. Встановлено, що доходи населення зростають, але їх рівень залишається надто низьким порівняно з іншими країнами, що негативно впливає на якість життя населення. Підсумки опитування щодо ознак бідності та позбавлення засвідчили актуальність кожної складової визначеного переліку позбавлень як пріоритетів формування суспільної думки щодо бідності, оскільки майже всі респонденти сприймали ці ознаки як прояви процесу позбавлення. В цілому в Україні 42,1% осіб потерпають від трьох ознак матеріальної депривації з 9 ознак, а 27% – від чотирьох. Диференціація відсотка осіб, що потерпають від 3 та 4 ознак депривації, по регіонах є суттєвою. Найменше значення цих показників традиційно у м. Києві, а найбільше у Закарпатській області. Було встановлено, що від факторів депривації потерпає все населення, навіть ті, що входять до складу десятої децільної групи за рівнем середньодушових загальних доходів у місяць, тобто мають самі високі доходи. В Україні наразі є соціальна підтримка вразливих верств населення, але вона не є ефективною, про що свідчать результати проведеного опитування. Тобто в країні актуальним є не тільки підвищення доходів населення, а відповідно й якості його життя, але і вдосконалення системи соціальної підтримки. Можливим вирішенням цих проблем може бути перехід до реальної децентралізації, тобто до гарантованого державою права територіальних громад та їх виборчих органів вирішувати самостійно, під свою відповідальність, деякі питання місцевого значення, серед яких можуть бути регіональні соціально-економічні програми по підтримці населення. В статье по данным Государственной службы статистики Украины проанализировано реальное состояние в регионах по определенным показателям их развития, которые характеризуют качество жизни населения. Проанализированы результаты опроса домохозяйств, которые принимали участие в выборочном обследовании условий жизни в плане доходов и потребительских возможностей. Установлено, что доходы населения растут, но их уровень остается очень низким в сравнении с другими странами, что негативно сказывается на качестве жизни населения. Результаты опроса, по признакам бедности засвидетельствовали актуальность каждой составляющей обозначенного перечня ограничений, как приоритетов формирования общественного мнения о бедности, поскольку почти все респонденты воспринимали эти признаки как проявление процесса ограничения. В целом, в Украине 42,1% людей терпят от трех признаков материальной депривации из 9 признаков, а 27% – от четырех. Дифференциация процента людей, которые страдают от 3 и 4 признаков депривации, по регионам весьма существенна. Наименьшее значение этих показателей, традиционно, в г. Киеве, а наибольшее в Закарпатской области. Было установлено, что от факторов депривации страдает все население, даже те, кто входит в состав десятой децильной группы по уровню среднедушевых общих месячных доходов, то есть имеют самые высокие доходы. В Украине, конечно, есть социальная поддержка уязвимых слоев населения, но она не является эффективной, про что свидетельствуют результаты проведенного опроса. То есть, в стране актуально не только повышение доходов населения, а и соответственно, качества жизни и совершенствование системы социальной поддержки. Возможным решением этих проблем может быть переход к реальной децентрализации, то есть гарантированного государством права территориальным громадам и их выборным органам самостоятельно решать, под свою ответственность, некоторые вопросы территориального и местного значения, среди которых могут быть региональные социально-экономические программы по поддержке населения. According to the State Statistics Service of Ukraine, the article analyzes the real state in the regions according to certain indicators of their development, which characterizes the quality of life of the population. The results of a survey of households that participated in a sample survey of living conditions in terms of income and consumer opportunities are analyzed. It has been established that incomes of the population are growing, but their level remains very low in comparison with other countries, which negatively affects the quality of life of the population. The results of the survey, on the grounds of poverty, testified to the relevance of each component of the designated list of restrictions as priorities for the formation of public opinion about poverty, since almost all respondents perceived these signs as a manifestation of the process of restriction. In general, in Ukraine, 42.1% of people suffer from three signs of material deprivation out of 9 signs, and 27% – from four. The differentiation of the percentage of persons who suffer from 3 and 4 signs of deprivation, by region, is very significant. The smallest value of these indicators is traditionally in Kyiv and the largest is in the Zakarpattia region. It was found that factors affecting the entire population, even those who are members of dozens of decile groups in terms of per capita total monthly income, should have the highest incomes. In Ukraine, of course, there is social support for the sensitive segments of the population, but it is not effective, as evidenced by the results of the survey. That is, in the country, it is important not only to increase the income of the population but also to comply with the quality of life and improve the system of social support. A possible solution to these problems may be a transition to real decentralization, that is, state-guaranteed rights to territorial communities and their elected bodies to independently decide, under their own responsibility, some issues of territorial and local importance, among which there may be regional socioeconomic programs to support the population.