Упорядкування транспортних шляхів у Чернігові наприкінці ХІХ – початку ХХ ст. - Шара, Л. (Сiверянський літопис, 2020)
Мета статті полягає у тому, аби схарактеризувати один із напрямів
модернізації міського простору Чернігова наприкінці ХІХ – початку ХХ ст. –
упорядкування транспортних шляхів і забезпечення належних умов для
пересування ними. Методи дослідження добиралися відповідно до мети
та базувалися на принципі історизму. Вони представлені в основному
загальнонауковими методами аналізу, індукції та спеціальнонауковим історико-
генетичним методом. Наукова новизна. Ця розвідка є першою, що присвячена
дослідженню упорядкування транспортних шляхів у Чернігові означеного
періоду. Залучено та опрацьовано нові архівні документи за обраною темою.
Висновки. Упорядкування транспортних шляхів у Чернігові наприкінці ХІХ –
на початку ХХ ст. здійснювалося органами міського виборного управління.
Відповідно до функціональних обов'язків і заздалегідь запланованих бюджетних
видатків здійснювали ремонт дорожного полотна вулиць і площ, клали
бруківку, проводили систематичне прибирання, забезпечували освітлення вулиць
вночі. Проте, не маючи достатньої фінансової бази, інституції врядування
перекладали частину роботи на містян та змушували їх самостійно наводити
лад на вулицях біля садиб, облаштовувати тротуари та водостоки. Механізм
залучення містян і детальні інструкції стосовно упорядкування транспортних артерій прописувалися в обов'язкових постановах, що видавалися самоврядними структурами, затверджувалися губернатором, а контроль за їх виконанням покладався на поліцмейстера. Часто й громадське управління, і мешканці Чернігова несумлінно ставилися до зобов'язань, в результаті чого існувала низка проблем, як то непролазна багнюка на вулицях, забрудненість, відсутність тротуарів, недостатнє освітлення. Органи самоврядування не могли самостійно змусити містян виконувати обов'язкові постанови, лише через посередництво поліції і, воднораз, самі не поспішали реагувати на скарги чернігівців стосовно тих негараздів на вулицях міста, які мали б виправляти органи самоврядування. The purpose of the article is to characterize one of the directions of modernization
of Chernihiv city space at the end of XIX – beginning of XX centuries. – arranging
transport routes and providing them with adequate conditions for movement.
The research methods were chosen according to the purpose and were based on the
principle of historicism. They are presented mainly by scientific methods of analysis,
induction and by special scientific historical-genetic method. Scientific novelty.
This kind of intelligence is the first to investigate the ordering of transport routes
in Chernihiv during the defined period. New archival documents on the topic have
been attracted and processed. Conclusions. The organization of transport routes in
Chernihiv in the late XIX – early XX centuries was carried out by the city electoral
authorities. In accordance with the functional duties and budgeted expenses, the road
surface of streets and squares was repaired, the pavement was laid, systematic cleaning
was carried out, and nighttime lighting was provided. However, without a sufficient
financial base, the government institutions shifted part of the work to the locals, forcing
them to tidy up the streets in front of their own estates, to equip sidewalks and drains.
However, without a sufficient financial base, the government institutions shifted part of
the work to the locals, forcing them to tidy up the streets in front of their own estates,
to equip sidewalks and drains. Fortunately, both the public administration and the
residents of Chernihiv were unscrupulous about their obligations, resulting in a number
of problems, such as non-permanent mud in the streets, pollution, lack of sidewalks,
poor lighting. Self-government bodies could not independently compel the townspeople
to comply with mandatory decisions, only through the mediation of the police and, at
the same time, did not themselves hurry to respond to the complaints of the Chernihiv
residents about what was not done within their competence.