Методологічні засади створення цілісної системи відтворення капіталу - Міночкіна, О.М. (Економічний вісник Донбасу, 2020)
У пропонованій праці обґрунтовано проблему організації ефективного використання ресурсів і керованості усієї системи відтворення, яка пов’язана зі створенням цілісної системи відтворення капіталу, удосконаленням інституціонального механізму формування єдиного процесу функціонування капіталу. Базуючись на сучасних дослідженнях капіталу з’ясовується склад системи капіталу. Таке уявлення зв’язків у системі капіталу та її структур базується на методології інституціональної політекономії. Причини деструктивних процесів у соціально-економічній системі полягають у відхиленні актуальної структури капіталу від фундаментальної та значних її диспропорціях. Це пояснюється відсутністю управління системою капіталу та ігноруванням законів архітектоніки. Обґрунтовується точка зору щодо включення до системи капіталу інституціонального капіталу, наводиться власна позиція стосовно поняття «інституціональний капітал».
Створення цілісної системи відтворення капіталу пов’язується з функціонуванням системи інституту власності та інституціональними механізмами її управління, відповідно до розробленої авторoм концепції «Система власності як спільно-роздільна ресурсна система» (СВ-СРРС). Гармонійний суспільний розвиток, за умови ідеальної пропорційності, пов’язується із дотриманням правила золотого перетину, яке закладається в основу фундаментальної структури системи капіталу. Інституціональні механізми СВ-СРРС повинні стати основою реалізації стратегій збалансованого соціально-економічного розвитку. Впровадження цих механізмів на національному, регіональному і глобальному рівнях здатні відтворювати фундаментальну структуру системи капіталу окремої країни, регіону і усього світу. Для повернення структури системи капіталу до фундаментальної необхідно проводити цілеспрямовану державну політику (грошово-кредитну, бюджетну, промислову, структурну, фінансову), спрямовану на подолання дисбалансів і наближення до рівноважних пропорцій. В предлагаемой работе обоснована проблема организации эффективного использования ресурсов и управляемости всей системы воспроизводства, которая связана с созданием целостной системы воспроизводства капитала, совершенствованием институционального механизма формирования единого процесса функционирования капитала. Основываясь на современных исследованиях капитала, определены составляющие системы капитала. Такое представление связей в системе капитала и его структур базируется на методологии институциональной политэкономии. Причины деструктивных процессов в социально-экономической системе заключаются в отклонении актуальной структуры капитала от фундаментальной и значительных ее диспропорциях. Это объясняется отсутствием управления системой капитала и игнорированием законов архитектоники. Обосновывается точка зрения относительно включения в систему капитала институционального капитала, приводится собственная позиция относительно понятия «институциональный капитал».
Создание целостной системы воспроизводства капитала связывается с функционированием системы собственности и институциональными механизмами ее управления, согласно разработанной авторoм концепции «Система собственности как совместно-разделенная ресурсная система» (СС-СРРС). Гармоничное общественное развитие, при условии идеальной пропорциональности, связывается с соблюдением правила золотого сечения, которое закладывается в основу фундаментальной структуры системы капитала. Институциональные механизмы СС-СРРС могут стать основой реализации стратегий сбалансированного социально-экономического развития. Внедрение этих механизмов на национальном, региональном и глобальном уровнях способны воспроизводить фундаментальную структуру системы капитала отдельной страны, региона и всего мира. Для возврата структуры системы капитала к фундаментальной необходимо проводить целенаправленную государственную политику (денеж¬но-кредитную, бюджетную, промышленную, структурную, финансовую), направленную на преодоление дисбалансов и приближение к равновесным пропорциям. In the proposed paper substantiates the problem of organizing the efficient use of resources and controllability of the entire reproduction system, which is associated with the creation of a holistic system of capital reproduction, improving the institutional mechanism for forming a single process of capital functioning. Based on modern capital research, the composition of the capital system is determined. This representation of connections in the capital system and its structures is based on the methodology of institutional political economy. The causes of destructive processes in the socio-economic system are the deviation of the current capital structure from the fundamental one and its significant disproportions. This is due to the lack of management of the capital system and ignoring the laws of architectonics. The point of view on the inclusion of institutional capital in the capital system is substantiated, and author's own position on the concept of «institutional capital» is given.
The creation of a holistic system of capital reproduction is associated with the functioning of the property system and institutional mechanisms of its management, in accordance with the concept developed by the author «Property system as a jointly separate resource system» (PS-JSRS). Harmonious social development, subject to ideal proportionality, is associated with compliance with the rule of the golden ratio, which is laid in the basis of the fundamental structure of the capital system. The institutional mechanisms of the PS-JSRS can become the basis for the implementation of strategies for balanced socio-economic development. The introduction of these mechanisms at the national, regional and global levels is able to reproduce the fundamental structure of the capital system of a separate country, region and the whole world. To return the structure of the capital system to the fundamental one, it is necessary to pursue a purposeful state policy (monetary, budgetary, industrial, structural, financial) aimed at overcoming imbalances and approaching equilibrium proportions.