Сучасний стан методології та історіографії медичних персоналій: харківський вимір - Демочко, Г. (Краєзнавство, 2021)
Мета дослідження полягає у вивченні медичної персоналії як предмету історико-медичного та медико-краєзнавчого студіювання. Результати досліджень показали, що необхідно
спиратися на концептуально важливі загальнонаукові гносеологічні принципи: історизму, об’єктивності, поєднання логічного та історичного, системності. Тож у даній студії саме ці принципи
і використовувалися. Наукова новизна дослідження у тому, що за методологічну основу студій
такого типу взято специфічну групу підходів і методів, яка використовується для системного аналізу загальноісторичного процесу та медичної персоналії, як невід’ємної складової історико-медичного знання. Вивчення медичних персоналій завдяки застосуванню цих методологічних засад
дозволить розширити знання про особистість, зв’язати її діяльність з певними історичними обставинами, виявити загальні тенденції. Науковий поступ та творчий доробок будь-якого діяча,
просвітника, лікаря, науковця виступає не лише адептом його професійних, світоглядних переконань, а й свідченням життєвої концепції, наукових рефлексій, які є унікальним віддзеркаленням соціальних процесів історичної епохи.
Для прикладу наведені персоналії, що розроблялися Центром медичного краєзнавства імені проф.
В.Д. Отамановського та співробітниками катедри суспільних наук Харківського національного медичного університету. У ході досліджень персоналій зазначимо, що провідним є біографічний підхід, завдяки якому історична реальність розглядається в часі й просторі, широко охоплює проблему у великому історичному контексті. Це може стати поштовхом для розробки проблематики в інших
регіонах не тільки для істориків, але й для медиків, краєзнавців-аматорів тощо. Висновок. Медичні
персоналії – біографії лікарів, учених, педагогів минулого та систематизоване висвітлення сукупності їх поглядів – мають величезний потенціал для медичного краєзнавства, проте раніше це питання вивчалося суто медиками, без урахування історичних принципів та підходів до наукового пізнання. Результати подібних студій, беззаперечно, є цінними, проте сьогодні є потреба вдосконалити
вивчення медичних персоналій та надати просопографії нові зразки досліджень. The aim of the article is to study medical personalia research papers as a subject for historical,
medical, and local study. The results of the research have shown that it is necessary to rely on conceptually
important general scientific epistemological principles such as historicism, objectivity, combining
of logical and historical principles, systematic approach. Hence, these principles were used in the
paper. Scientific novelty of the paper is that the methodological basis for such studies is a specific group
of approaches and methods used for systematic analysis of the historical process and a medical personalia
as an integral part of historical and medical knowledge. Studying medical personalia will expand
knowledge about individuals through an application of these methodological principles, link their activities
to certain historical circumstances, and identify general trends. Scientific achievements and creative heritage
of any personality, educator, medic or scientist is not only an image of their professional credo,
worldview, but also evidence of life concept, scientific ideas, which are a unique reflection of social
processes of the historical era.Personalities developed by the Prof. V. D. Otamanovsky Centre for Medical
Local Study and employees of the Department of Social Sciences of Kharkiv National Medical University
were used as examples. In the course of personalia stydying, we should note that the leading one is the biographical
approach, through which historical reality is considered in time and space, broadly covers the
problem in a wide historical context. It may become an impetus for elaboration of these problems in other
regions, not only for historians, but also for medics, amateur local lore researchers, etc. Conclusion. Medical
personalia such as biographies of medics, scientists, educators of the past and systematic scrutiny of
their views have a great potential for Medical Local Study. However, previously this issue was studied
exceptionally by medics, without taking into account historical principles and approaches to scientific
cognition. Results of such studies are undoubtedly valuable, but today there is a need to improve studying
medical personalia and provide prosopography with new samples of research.