Мова і церква в сучасній Україні - Гентшель, Г.; Тараненко, О.О.; Целлер, Я.-П. (Мовознавство, 2019)
У статті розглядається такий чинник сучасної мовної ситуації в Україні, як взаємовідношення між вибором мови й узагалі мовного коду спілкування для тих чи інших груп населення і їхніми преференціями щодо належності до певної конфесії або принаймні пов’язуванням себе з відповідною конфесійною традицією та культурою, оскільки наявність неодномовної ситуації — з масовою українсько-російською двомовністю — ускладнюється в країні наявністю поліконфесійності. Комплекс проблем мовно-конфесійних взаємовідношень ускладнюється також у зв’язку з наявністю істотної варіантності в межах конфесійного стилю української мови.
Проблематика мовної і конфесійної самоідентифікації різних груп населення проаналізована також за даними соціологічного опитування, проведеного влітку 2014 року в регіоні Центральної України. До опитування були включені не тільки дві національні / літературні мови — українська й російська, але й — як окремий мовний код — українсько-російський «суржик» (хоча це, звичайно, значною мірою умовно, оскільки основу його структури становить українська мова). The article is concerned with one of the factors in the current language situation
in Ukraine — the mutual relation between the choice of language and the language
code of communication in general for certain population groups and their preferences
for belonging to a particular denomination or at least for committing themselves to the
corresponding tradition and culture, since the multilingual situation, featuring massive
Ukrainian-Russian bilingualism, gets more complicated due to multiconfessionalism that
exists in Ukraine. The complex of problems of language and confessional relations is
further complicated by the presence of significant variability within the confessional style
of the Ukrainian language.
Problematic aspects of language and confessional self-identification of various
population groups are also analyzed according to a sociological survey conducted in
the summer of 2014 in the region of Central Ukraine. The survey included not only two
national / standard languages, Ukrainian and Russian, but also the Ukrainian-Russian
«surzhyk» as a separate language code (although such term is largely relative, since the
structure of «surzhyk» is primarily based on the Ukrainian language).