Орфографічні особливості кримчацького рукопису джонк та писемна традиція кримчаків - Тищенко-Монастирська, О.О. (Мовознавство, 2020)
Стаття присвячена аналізові орфографічних особливостей кримчацького рукопису «Джонк Йосифа Габая» з Кримського етнографічного музею (м. Сімферополь). Фрагменти рукопису були вперше транслітеровані, перекладені російською мовою
та опубліковані Давидом Ребі, учителем кримчацької мови та її носієм (Реби 2010).
Однак предметом наукового аналізу цей матеріал досі ще не був. Особлива цінність
пам’ятки полягає в її мові (навіть мовах) та розмаїтті стилів. Цей рукопис був створений у Феодосії в першій половині ХХ ст. Пам’ятка — багатомовна, містить фольклорні тексти (народну поезію та прозові твори) кримського, турецького походження, написані гебрайським письмом, щоденні нотатки кримчацькою та російською мовами, молитви і релігійні тексти гебрайською мовою та в перекладі кримчацьким ідіомом. Писемна традиція кримчаків попри використання гебрайської абетки розвинулася в тісному зв’язку з дореформеною кримськотатарською писемною традицією, обидва писемних варіанти своєю чергою мають чимало спільних рис
зі староосманською (раннього періоду) та доосманською писемними традиціями.
На це вказують численні орфографічні особливості, зокрема принципи графічного оформлення, способи написання голосних, приголосних у різних позиціях слова (початок, середина, кінець слова), словотворчих та формотворчих суфіксів (разом
чи окремо), відображення морфонологічних змін засобами консонантного письма,
засоби відтворення та адаптації запозичень. Мова рукопису джонка Йосифа Габая
відображає орфографічні та розмовні особливості, властиві кримчацькому етнолектові та демонструє спільні риси з іншими тюркськими писемними пам’ятками Криму цього періоду. The subject of the present publication is to bring to the light some orthographic features
of the Yosyf Gabai’s Krymchak manuscript, called jonk, from Crimean Ethnographic
Museum (Simferopol). Fragments of the manuscript were first transcribed, translated into
Russian and published by David Rebi, who was a teacher of Krymchak and native speaker.
However, the jonk has never been edited before. A special value of this manuscript lies
in its language (or even languages), as well as styles represented. The manuscript is
multilingual, contains folklore texts (poetry and narrative) of the Crimean and Turkish
origin, written in Hebrew script, diary notes both in Krymchak and Russian, prayers and
religion texts in Hebrew partially translated into Turkic written in the early XX century
in Feodosia. This research is dedicated to Turkic linguistic features and their orthography.
Despite of using Hebrew script Krymchak writing system developed in close relation
to pre-reform Crimean Tatar writing tradition, both variants in their turn connected to
Ottoman and pre-Ottoman orthographic traditions. Several orthographic features point
to that, for instance principles of writing some vowels, consonants ( in initial, central,
final positions), grammatical and word-formation suffixes (connected or separate writing),
morphonological change, ways of transcription and adopting loanwords. Language of
Yosyf Gabai’s jonk reflects orthographic and colloquial features of Krymchak and shares
them with other Crimean Turkic manuscripts of this period. Schematically marked suffixes,
together with some archaic morphonological changes, graphically reflected in the text,
such as disrupted vowel harmony, alternations in labial harmony, syncope, epenthesis,
protheses, disrupted consonant change between morphemes characterize orthography of
the Krymchak manuscript.