Епідеміологічні аспекти онкологічних захворювань у дітей України - Пушкар, Л.О.; Климнюк, Г.І. (Iнститут експериментальної патології, онкології і радіобіології ім. Р. Є. Кавецького, 2005)
Резюме. Проаналізовані дані Державного центру медичної статистики МОЗ України про випадки онкологічних захворювань у дітей (0–14 років) України, зареєстрованих у 1999–2004 рр. Звичайний (грубий) показник захворюваності становить 10–11 + 0,1о/оооо. Обчислені показники захворюваності дитячого населення злоякісними новоутвореннями в різних регіонах України. Найвищий рівень онкологічної захворюваності протягом 1999–2004 рр. реєстрували у дітей Хмельницької, Київської, Черкаської, Одеської, Тернопільської областей та Севастополя. Значно нижчі (середнього рівня), з негативним темпом приросту, показники по Запорізькій, Чернівецькій, Луганській, Донецькій областях. Найбільш вираженим підвищенням показників на кінець досліджуваного періоду характеризуються Миколаївська (на 32,4%), Тернопільська (на 31,1%), Волинська (на 28,9%) область. Рівень, вікові характеристики та структура дитячої онкологічної захворюваності відповідають таким в інших країнах світу. Відповідно до динаміки показників за основними локалізаціями виявлено сталу тенденцію до зростання захворюваності на лімфоїдні лейкози як в окремих регіонах, так і в Україні в цілому. Аналіз показників захворюваності злоякісними новоутвореннями дітей в Україні свідчить про необхідність уточнення рівня дитячої онкологічної захворюваності, що в свою чергу дозволить приймати найбільш адекватні рішення щодо планування та удосконалення спеціалізованої допомоги дітям на сучасному етапі, а також правильно оцінювати ефективність медико-профілактичних заходів, які проводяться в цьому напрямку.