Пам’яті Василя Дмитровича Дяченка (Археологія, 1997)
23 жовтня 1996 р. на 72 році життя помер Василь Дмитрович Дяченко — відомий фахівець-антрополог, з іменем якого пов’язане поновлення антропологічних досліджень в Україні в повоєнні роки. В 1953 р. Василь Дмитрович опублікував свою першу наукову працю — невелику за обсягом статтю, де йшлося про особливості фізичного типу гагаузів Молдови. Його дипломна робота була присвячена антропологічній характеристиці іншої тюркомовної групи Східної Європи — караїнам Литви. З 1955 р. наукова діяльність В. Д. Дяченка пов’язана з Україною. Протягом 1956—1963 рр. Василь Дмитрович особисто обстежив за широкою антропометричною та антропоскопічною програмою понад 100 етнотериторіальних груп України, Росії, Білорусії і т. ін. Ці надзвичайно великі за обсягом матеріали, зібрані на підставі сучасних методик, склали основу кандидатської дисертації. З 1974 р. В. Д. Дяченко — співробітник Інституту археології НАН України, де він спочатку керував групою антропології, а згодом працював старшим науковим співробітником сектору палеоантропології і відділу давньо-руської та середньовічної археології. У науковому доробку В. Д. Дяченка — близько 90 праць, присвячених переважно питанням антропологічного складу та етнічної історії народів Східної Європи. В останні роки він зосередив свою увагу на висвітленні генетичних витоків людності Київської Русі, опублікувавши на цю тему кілька оригінальних розвідок. Пам’ять про Василя Дмитровича Дяченка назавжди залишиться у серцях тих, хто працював разом з ним, знав і любив його.