Ю.А. Мочанов. Древнейший палеолит Диринга и проблема внетропической прародины человечества.— Новосибирск: Наука, 1992.— 224 с. - Смирнов, С.В. (Археологія, 1997)
Цієї монографії фахівці з історії первісного суспільства чекали давно, оскільки автор повідомляв про те, що в незвичних для палеоліту умовах вічної мерзлоти знайдено матеріали, які кардинально змінюють наші уявлення про місце, умови і механізм походження людства.
Перший розділ праці присвячено геологічній ситуації. Геологічними дослідженнями Дірінга займались, як випливає з тексту книги, в основному археологи. Слід підкреслити, що величезні за обсягом польові роботи з вивчення геологічної ситуації Дірінга поки що не дали чіткої і недвозначної відповіді на питання про вік пам’ятки.
Публікації археологічних матеріалів присвячується невеликий за обсягом, але багато ілюстрований планами та фотографіями розділ.
На жаль, у книзі немає спеціального розділу, присвяченого методологічним питанням теорії антропогенезу, тому вихідні теоретичні принципи, на яких і ґрунтується концепція Ю. О. Мочанова, доводиться відтворювати, аналізуючи окремі його висловлювання, розкидані по тексту.
Рецензент констатує основну помилку Ю. О. Мочанова: він зосередив усю увагу на суто формально-типологічних характеристиках речових знахідок, котрі мають відношення до розвитку праці, але не врахував, що виникнення праці і людини тісно пов’язані з численними природними факторами, об’єднаними у цілісні екосистеми.
Монографія написана на низькому теоретичному рівні і тому не може вважатись здобутком науки.