Начерки до біографії С. Ф. Русової (1856–1940) - Студьонова, Л. (Сiверянський літопис, 2024)
Мета статті – проаналізувати відомі факти біографії С.Ф. Русової, аби визначити, як вона,
попутниця діячів українського ліберально-демократичного та російського народницького рухів, визначилася й скерувала свою надзвичайну енергію на українську справу. Методи: історико-систематичний та аналітичний. Наукова новизна: уперше звернено увагу не на просвітницьку та педагогічну діяльність, про яку написано багато статей і книг, а власне на біографію С.Ф. Русової, яка
складається з двох частин: української та емігрантської. Висновки: український період її життя
визначається роздвоєнням політичної думки – між українством і російським визвольним рухом. В
еміграції 65-річна С.Ф. Русова, потрапивши в українське середовище, яке впливало на перебіг та
кристалізацію національного руху, віддано служила українству. За основу статті взято книжку
С.Ф. Русової «Мої спомини» (1937), видану у Львові кооперативним видавництвом «Хортиця», заснованим групою емігрантів із Наддніпрянщини наприкінці 1928 р. У передмові чітко визначена позиція видавництва як до авторки спогадів, так і до їх змісту. Вона близька авторці цієї статті.
Видавці зазначають, що в мемуарах зображені різні постаті: ті, які брали активну участь в українському визвольному процесі, і ті, котрі лише «творили близьке балянсування між українством і
загально-московським визвольним рухом» та відзначалися роздвоєнням політичної думки. С.Ф. Русова, на наш погляд, належала до других. Лише в еміграції в Празі вона стала свідомою українкою.
Цей заключний етап життя Софії Федорівни – тема для іншої студії. Автором же окреслений
життєпис С.Ф. Русової в Україні від дитинства до 1921 р., коли вона змушена була залишити
Батьківщину. Ця стаття – лише скромні начерки, в яких відображено діяльність ліберальної української інтелігенції 1870-х рр. – поч. ХХ ст. у контексті того, що в їхньому середовищі відбувався
процес духовного формування С.Ф. Русової, створювався ідейний багаж і моральні норми та образ
життя розумної, освіченої, суперечливої, гонорової жінки, яка постійно перебувала в процесі доволі напружених, болісних шукань. The purpose of the article – is to analyze the known facts of the biography of S.F. Rusova, in order to
determine how she, a fellow traveler of the Ukrainian liberal-democratic and Russian populist movements,
finally made up her mind and directed her extraordinary energy to the Ukrainian cause. Methods: historical-
systematic and analytical. Scientific novelty: for the first time, attention is drawn not to educational
and pedagogical activities, about which many articles and books have been published, but to the biography
of S.F. Rusova, which consists of two parts: Ukrainian and emigrant. Conclusions: the Ukrainian period of
her life is characterized by a bifurcation of political opinion – between Ukrainianism and the Russian liberation
movement. During her emigration, 65-year-old S.F. Rusova, by the will of fate, found herself in the
Ukrainian environment, which influenced the course and crystallization of the national movement, devotedly
served the Ukrainian nation. The basis of the article is the book «My memories» (1937) by S.F. Rusova,
published in Lviv by the cooperative publishing house «Khortytsia», founded by a group of emigrants from
the Naddniprianshchyna at the end of 1928. The preface clearly defines the position of the publishing house
both towards the author of the memoirs and their content. This position is close to the author of this
article. The publishers note that the memoirs depict different people: those who took an active part in the
Ukrainian liberation process and those who only «created a close balance between Ukrainianness and the
all-Moscow liberation movement» and were marked by a split in political opinion. S.F. Rusova, in our opinion,
belonged to the second ones. She became a conscious Ukrainian only when she emigrated to Prague.
This final stage of Sofia Fedorivnaʼs life is a topic for another studio. The author also outlines the biography
of S.F. Rusova in Ukraine from her childhood until 1921, when she was forced to leave the Motherland.
This article is only a modest sketch, which reflects the activities of the liberal Ukrainian intelligentsia
of the 1870s – the beginning of the 20th c. in the context of the fact that in their environment the process of
spiritual formation of S.F. Rusova took place, ideological baggage and moral norms and a way of life were
created an intelligent, educated, controversial, honorable woman who was constantly in the process of
quite intense, painful searches.