З історії української рукописної книги та історичної думки XVIII ст. - Коваленко, О.; Ситий, І. (Сiверянський літопис, 1998)
За умов майже цілковитої відсутності власної друкованої світської
книги винятково важливу роль у розвитку та поширенні історичних
знань в Україні у XVIII ст. відіграли рукописні збірники. Вони являли
собою своєрідні «мікробібліотеки під однією палітуркою», упорядники
або власники яких згідно зі своїми уподобаннями здійснювали відбір
пам’яток, часом редагували, коментували та доповнювали їх з інших
рукописних і друкованих джерел. Відтак вони відображають рівень історичної
свідомості та загальної культури українського суспільства тієї
доби, світогляд та ментальність його освічених представників. Кілька
подібних збірників історичного змісту виявлено у складі колекції рукописних
книг XVII—XIX ст., що належить Чернігівському історичному
музею ім. В. В. Тарновського.