Всеукраїнський музей народознавчих скарбів у Києві (До 30-річчя Музею народної архітектури та побуту України) - Орел, Л. (Народна творчість та етнографія, 1999)
Перших відвідувачів Музей прийняв у липні 1976 року. Це один з найбільших музеїв світу. На площі близько 150 га встановлено біля 300 пам'яток народної архітектури: хат, виробничих і господарських будівель, культових споруд. У фондах зберігається понад 70 тисяч експонатів. Музей є одним із найбільших осередків дослідження, пропаганди та зберігання пам'яток народної культури. Експозиція створена за матеріалами численних польових експедицій. Музей задумано як архітектурно-ландшафтний комплекс, тобто музей на природі. У Музеї зібрано велику колекцію вітряків з різних місць України. Тут можна побачити унікальні зразки верстатів. Біля витоків створення Музею стояв, насамперед, академік П. Тронько, його заступник Я. Петрусенко (нині покійний), провідний спеціаліст Музею С. Верговський (з ініціативи якого та ін. була народжена ідея створення подібного музею).