Фольклорно-етнографічні джерела п'єс Івана Котляревського - Шубравський, В. (Народна творчість та етнографія, 1969)
Яким би не був значним фольклорно-етнографічний елемент у «Наталці Полтавці» та «Москалеві-чарівнику», ніде він не заступає драматичної колізії, провідних мотивів, а тільки підсилює їх, додає національного колориту. Котляревський добирав і навіть переробляв народні пісні чи створював власні з цілком певною творчою метою, побутові деталі підпорядковував увиразненню обставин дії, народних звичаїв, повір’їв. У використанні жартівливих пісень він продовжив і розвинув традиції українських інтермедій, а в щедрому запровадженні в драматургію і театр ліричної та історично-побутової пісні був піонером. Його творчі принципи стали взірцем для багатьох наступників, з ім’ям яких зв'язано піднесення української драматургії до критичного реалізму. Немалою мірою прислужуються вони й творцям радянської літератури.