Особливості інтерпретації імпресіоністичних тенденцій в українському мистецтві - Скляренко, Г. (Народна творчість та етнологія, 2022)
Стаття присвячена особливостям інтерпретації імпресіоністичних тенденцій в українському мистецтві. Імпресіонізм як перший модерністський напрям здійснив неабиякий вплив на світову образотворчість, позначившись у ній не лише новими суто формально-пластичними, але й світоглядними ознаками. Українське мистецтво у свій спосіб залучило його досвід до пошуків нової художньої мови переламного в художньому поступі періоду кінця ХІХ –початку ХХ ст. І хоча в українському мистецтві імпресіонізм не утворив певного окресленого напряму, його ідеї, зокрема індивідуалізація художнього бачення, суб’єктивність сприйняття, колористична виразність, позначили новий етап його розвитку, надовго зберегли свою актуальність. У статті простежено джерела імпресіоністичних впливів в українському живопису межі ХІХ – початку ХХ ст., протиріччя його інтерпретації критикою та художниками, особливості ролі імпресіонізму у творчості митців авангарду (Д. Бурлюка, О. Богомазова, К. Малевича). Акцентовано значну роль у репрезентації явища великої виставки «Імпресіонізм в Україні», що відбулася в грудні 2009 – березні 2010 року в НХМУ в Києві, уперше продемонструвавши діапазон імпресіоністичних інтерпретацій у вітчизняному живопису кінця ХІХ – початку ХХ ст. У статті проаналізовано ставлення до напряму в наступні періоди історії українського мистецтва в постреволюційних 1920-х 1930–1950-х 1960–1970-х роках, коли через утвердження соцреалістичної доктрини імпресіонізм як «буржуазний художній напрям» спочатку був «викреслений» з радянського мистецтва, у подальшому поступово повертаючись у творчі практики митців. Через особливості розвитку мистецтва в радянських умовах (відгородженість від світового досвіду, відсутність широкої інформації про вітчизняне мистецтво дорадянського періоду), попри свою історичність і тісну пов’язаність із мистецтвом межі ХІХ–ХХ століття, в українській образотворчості імпресіонізм зберіг свою привабливість до 1970-х років. The article is dedicated to the interpretation of peculiarities of the impressionistic trends in Ukrainian art. Impressionism as the first modernist style has a huge impact on world art, being marked in it both by new purely formal, plastic, and also world-view features. Ukrainian art hasn’t also avoided it and attracts its experience to the search for a new artistic language of the turning point in the artistic development of the period of the late 19th – early 20th century in its own way. Although impressionism hasn’t formed a definite exact trend in Ukrainian art, its ideas, in particular, the individualization of artistic vision, the subjectivity of perception, and color expressiveness mark a new stage of its development and keep their relevance for a long time. The sources of impressionistic influences in Ukrainian painting at the turn of the 19th – early 20th century, the contradictions of its interpretation by critics and artists, the peculiarities of impressionism significance in the works of avant-garde artists (D. Burliuk, O. Bohomazov, K. Malevich) are considered in the article. A great importance of a large exhibition Impressionism in Ukraine in the phenomenon representation is emphasized. The event was held on December 2009 – March 2010 at the National Museum of Modern Art in Kyiv. A range of impressionistic interpretations in Ukrainian paintings of the late 19th – early 20th century is submitted for the first time. An attitude to the trend during the next periods of the history of Ukrainian art, namely in the post-revolutionary 1920s, 1930s – 1950s, 1960s – 1970s, is analyzed in the article. These are the periods when impressionism as a bourgeois artistic trend was “deleted” from Soviet art because of the establishment of socialist realist doctrine. It has been returned gradually into the artists’ creative practices in the following years. Impressionism preserved its attractiveness until the 1970s due to the peculiarities of the art development in the Soviet conditions (isolation from the world experience, shortage of extensive information about Ukrainian art of the pre-Soviet times) despite its historicity and close connection with art of the turn of the 19th – 20th century.