Декоративне різьблення іконостасів Східного Поділля доби Бароко: три комплекси з київських музейних колекцій - Ходак, І. (Народна творчість та етнологія, 2022)
Мета статті – охарактеризувати три комплекси іконостасного різьблення (царські врата і колонки) з теренів Вінницької області в колекціях двох провідних київських музеїв – Національного художнього музею України та Національного музею українського народного декоративного мистецтва, зокрема проаналізувати композицію, іконографічний репертуар і технічні особливості. Усі розглядувані твори придбав Данило Щербаківський під час експедиції 1908 року до Подільської губернії. Опрацювання документальних свідчень про історію храмів і стилістичний аналіз пам’яток дають підстави переконливо стверджувати, що два комплекси походять із церков Успіння Богородиці 1737 року в с. Піски-Бершадські Ольгопільського повіту (нині – у складі м. Бершаді Гайсинського р‑ну) та Св. Кузьми і Дем’яна 1753 року в с. Леляки Вінницького повіту (нині Жмеринського р‑ну) і з достатньою вірогідністю можуть бути датовані часом їхнього спорудження (освячення). Натомість походження царських врат і чотирьох колонок, придбаних у священника с. Вишня (Шереметка) Вінницького повіту (нині – у складі м. Вінниці) Євгена Левандовського, потребує подальшого дослідження, оскільки різьблення має виразні ознаки другої половини XVII – початку XVIII ст., тоді як стара церква у Вишні була зведена 1784 року. Усі три комплекси репрезентують ажурне декоративне різьблення іконостасів, серед мотивів якого домінує плинка виноградна лоза з гронами різної форми, прикритими листям відмінної конфігурації, та листя аканта. Вони засвідчують характерну для українського мистецтва барокової доби варіативність флоральних форм в одному іконостасі або навіть одній його складовій (царських вратах чи колонках) і контамінацію виноградної лози та / чи грон з листям аканта. The article is aimed at the description of three complexes of iconostases carving (the royal doors and columns) from the territory of Vinnytsia region in the collections of two leading Kyiv museums – the National Art Museum of Ukraine and the National Museum of Ukrainian Folk Decorative Art, in particular, the analysis of the composition, iconographic repertoire and technical features. All the considered works have been acquired by Danylo Shcherbakivskyі during the expedition to Podillia governorate in 1908. The treatment of documentary evidence on the history of the temples and stylistic analysis of monuments give grounds to assert convincingly that the two complexes originate from the Church of the Assumption of the Virgin in 1737 in the village of Pisky-Bershadsky in Olhopil county (now they are in the structure of Bershad, Haisyn district) and Saints Cosmas and Damian of 1753 in the village of Leliaky in Vinnytsia county (now of Zhmerynka district) and with sufficient probability can be dated to the time of their building (consecration). Instead, the origin of the royal doors and four columns purchased from the priest of the village of Vyshnia (Sheremetka) of Vinnytsia county (now it is a part of Vinnytsia) Yevhen Levandovskyi needs further research, as the carving has clear features of the second half of the 17th – early 18th centuries, while the old church in Vyshnia has been built in 1784. All three complexes represent an openwork decorative carving of iconostases, with the dominating motifs of a flowing vine with bunches of various shapes, covered with leaves of excellent configuration, and acanthus leaves. They are evidence of the variability of floral forms in one iconostasis or even one of its components (the royal doors or columns) and the contamination of vines and/or bunches with acanthus leaves typical for Ukrainian art of the Baroque period.