Збереження етнонаціональної ідентичності українців у Болгарії: історичний та сучасний контексти - Якімова, А. (Народна творчість та етнологія, 2019)
Мета статті – проаналізувати проблему збереження етнонаціональної ідентичності українців Болгарії в історичному та сучасному контекстах. В історичному контексті ідентичність українців у Болгарії представлена різними документальними пам’ятками, які зберігаються в болгарських архівах, бібліотеках, музеях та монастирях. Авторка звертає увагу на той факт, що після зруйнування в 1775 році Запорозької Січі Катериною II українські козаки поселилися в Добруджі (1775–1828), організувавши там так звану Задунайську Січ, зберігши при цьому свій побут та звичаї. Зокрема, у 1820-х роках велика група козаків оселилася в приморському селі Бяла (нині – м. Бяла Варненської обл., Болгарія), нащадки яких жили тут до початку XX ст. Одночасно відомі українські вчені Ю. Венелін, В. Григорович, М. Драгоманов зробили вагомий внесок у розвиток болгарської науки у ХIХ ст. Особливу увагу звернено на початок ХХ ст., коли в Болгарії починають створюватися перші українські громадські організації. Пiсля Другої свiтової вiйни дiяльнiсть українських органiзацiй у Болгарії, як i iнших нацiональних меншин, була заборонена. Одночасно з демократичними змінами в Болгарії у 1989 році з’явилася можливiсть об’єднання нацiональних меншин у громадськi органiзацiї. У 90-х роках ХХ ст. в Болгарії почався процес формування і становлення сучасної української діаспори. Російсько-українська війна, яка розпочалася 20 лютого 2014 року зі вторгнення Росії на територію України, спонукала українців Болгарії вийти на різноманітні акції протесту – протести перед Посольством РФ, протестні акції з метою привернути увагу болгарської громадськості до актуальної проблеми своєї Батьківщини. У таких акціях завжди присутні атрибути української державної символіки. The article is aimed at the analysis of the problem of the ethno-national identity of  Ukrainians in Bulgaria, preservation in historical and current contexts. In a historical context, the identity of Ukrainians in Bulgaria is represented by various documentary monuments that are stored in Bulgarian archives, libraries, museums, and monasteries. The authoress draws attention to the fact that after the Zaporizka Sich destruction by Catherine II in 1775, Ukrainian Cossacks settled in Dobrudja (1775–1828), organizing the so-called Zadunai Sich, while maintaining their everyday life and customs. In particular, in the 1820s, a large group of Cossacks settled in the seaside village of Byala (at present the city of  Byala, Varna province, Bulgaria), whose descendants lived there until the beginning of the 20th century. At the same time, well-known Ukrainian scientists Yu. Venelin, V. Hryhorovych, and M. Drahomanov have made a significant contribution to the development of Bulgarian science in the ХIХ century. Particular attention is paid to the beginning of the 20th century, when the first Ukrainian public organizations were formed in Bulgaria. After World War II, the work of Ukrainian organizations in Bulgaria, as well as other national minorities, was banned. At the same time as the democratic changes in Bulgaria in 1989, the opportunity to unite national minorities in public organizations emerged. In the 1990s in Bulgaria, the process of formation of the modern Ukrainian diaspora has been started. The Russian-Ukrainian War, which has started on February 20, 2014, with the Russia invasion into the territory of Ukraine, prompts the Ukrainians of Bulgaria to take part in various protest actions – protests before the Russian Federation Embassy, protest actions to attract attention of the Bulgarian public to the topical problem of their homeland. The attributes of Ukrainian state symbols are always present in such actions.