Творчість Ніла Хасевича в контексті українського мистецтва спротиву першої половини ХХ століття - Крайлюк, Л. (Матеріали до української етнології, 2021)
Метою дослідження є визначення ролі творчої постаті Ніла Хасевича в процесі формування образотворчої складової ідеології антиімперського спротиву в його української версії. Методологія наукової розвідки базується на системності, що поєднує мистецтвознавчий та культурологічний підходи. Методом дослідження обрано діахронний компаративний аналіз завдань, які ставили перед собою художники та основних способів їх реалізації. Наукова новизна полягає в тому, що творчий доробок Ніла Хасевича вперше розглядається в широкому контексті організованих спроб планування та здійснення візуальних творів антиколоніального спрямування у часовому проміжку від Першої світової війни до середини ХХ ст. Висновки. Протиімперський український культурний спротив у першій половині ХХ ст. носив різноманітні форми, розпочинаючи від документування подій, пов’язаних з визвольними змаганнями, і завершуючи творами суто ідеологічного мистецтва, що стали реакцією на масив пропаганди, продукованої ідеологічними машинами тоталітарних держав. Художники усвідомлено чи інтуїтивно працювали над створенням інституту національної пам’яті як основи української ідентичності. Творча і організаційна діяльність Н. Хасевича через низку історичних обставин займає в цьому явищі центральне місце. По-перше, вона була найтривалішою в часі і знаходилася безпосередньо в середовищі підпілля ОУН–УПА на теренах «материкової» України. По-друге, важливу роль зіграли професійний, інтелектуальний та організаційний потенціали Н. Хасевича, його вміння обирати найоптимальніші мистецькі засоби. По-третє, особистість художника, його унікальна біографія і навіть інвалідність стали основою дуже цілісного художнього образу, наповненого символізмом, якому «тісно» в хронологічних рамках 1930–1940х років. Частина ідеологічних творів Н. Хасевича своїм змістом була утопічно націлена на матеріалізацію незалежної України, тобто він вперше вийшов за рамки реагування на виклики часу і запропонував власну концепцію майбутнього. The purpose of the study is to determine the role of the creative personality of Nil Khasevych in the process of forming the fine art component of the anti-imperial resistance ideology in its Ukrainian version. The methodology of the scientific study is based on the systemacy that combines the art critical approach and the culturological one. As a research method was chosen the diachronic comparative analysis of the tasks set by artists, as well as the main ways of their handling. The scientific novelty lies in the fact that the creation of Nil Khasevych is for the first time considered in a broad context of organized attempts of planning and implementing visual works of the anticolonial trend in the temporal range of the First World War to the mid-20th century. Summary. The Ukrainian anti-imperial cultural resistance in the first half of the 20th century was implemented in various forms, starting with documenting the events related to the liberation struggles, and concluding with the works of purely ideological art, which became a reaction to an array of propaganda produced by public outreach machines of totalitarian states. Artists deliberately or intuitively worked on creating an institute of national remembrance as the basis of Ukrainian identity. N. Khasevych’s creative and organizational activities, given a string of historical circumstances, occupy a central place in this phenomenon. First, these activities were the longest in time and concentrated immediately in the midst of the OUN–UPA underground on the territory of mainland Ukraine. Secondly, N. Khasevych’s professional, intellectual, and organizational potentials, his ability to choose the most optimal artistic means, also played a significant role. Thirdly, the artist’s personality, his unique biography and even disability became a basis of a very holistic artistic image, filled with symbolism, which felt as if to were tight in the chronological framework of the 1930s–1940s. A part of N. Khasevych’s ideological works, by its content, was aimed in a utopian way at realizing an independent Ukraine; that is, he was the first to transcend the limits of responding to the challenges of time and to offer his own concept of the future.