Міський простір, декомунізація і проблеми історичної пам’яті - Водотика, С.; Савенок, Л. (Місто: історія, культура, суспільство, 2017)
У статті аналізується зміна міського топонімічного простору Херсона в процесі декомунізації як відображення специфічної багатошарової локальної історичної пам’яті херсонців. Чільне місце приділено формуванню локальної історичної пам’яті мешканців міста через призму його історичної специфіки. Автори стверджують, що в своє перше 20-річчя Херсон не лише був центром військового кораблебудування на півдні Російської імперії, а й виконував функцію вітрини Новоросії, яку прагнула створити імперія на завойованих землях Південної України після ліквідації Запорозької Січі як природного конкурента колонізації українського Степу. Саме цей період сформував імперський шар історичної пам’яті значної частини херсонців. В радянські часи він був доповнений радянсько-російськими трендами. Так склався і досі панує у свідомості пересічного жителя українофобський шар історичної пам’яті. Процес декомунізації має створити умови для утвердження національної української історичної пам’яті, до чого слід залучити місцеві державні органи, громадські структури фахівців-істориків і всіх небайдужих до долі України. В статье анализируются изменения городского топонимического пространства Херсона в процессе декоммунизации как отражение специфической многослойной локальной исторической памяти херсонцев. Значительное внимание уделено формированию локальной исторической памяти жителей города через призму истории города. Авторы утверждают, что в 1775 – 1795 гг. Херсон был центром военного кораблестроения юга Российской империи. Из него пытались создать парадную витрину Новороссии на завоеванных землях Южной Украины после ликвидации Запорожской Сечи как конкурента колонизации украинских степей. Именно этот период сформировал своеобразный имперский слой исторической памяти значительной части херсонцев. В советское время он был дополнен советско-российскими трендами. Так сложился и до сих пор доминирует в сознании херсонского обывателя украинофобский слой исторической памяти. Процесс декоммунизации должен создать условия для формирования национальной украинской исторической памяти, в котором должны взять участие местные органы власти, общественные организации, специалисты-историки и все неравнодушные к судьбе Украины. The author analyzes the changing of toponomical urban space of Kherson what was a result of the implementation of so-called dekomunizational laws (adopted by the Verkhovna Rada of Ukraine in 2015 as the Euromaidan echo). This process reflects the multi-local historical memory Kherson consisting Great imperial, Soviet (the dominant) and the Ukrainian National layers. Prominent attention authors devote to the process of forming historical memory through the prism of the main stages of its history. The authors argue that in its first 20th anniversary, despite its far from desirable for Empire geographical location, was not only military shipbuilding center in the south of the empire. Kherson also served as a kind of showcase of New Russia. However, this period in the history of the city led to further establishing of imperial-Soviet layer in historical memory. Therefore, there is still dominant anti-Ukrainian layer of historical memory in the mind of the average resident of the city. Decommunisation process should create conditions for the development of national Ukrainian historical memory, to which should be involved local public authorities, public bodies, experts and historians.