Оценка относительного содержания аэрозоля и эффективного радиуса частиц в атмосфере Урана - Дементьев, М.С. (Кинематика и физика небесных тел, 1992)
В рамках модели однородного полубесконечного газово-аэрозольного слоя выполнен анализ остаточных интенсивностей комбинационных линий в спектре Урана у λλ 398.9, 402.6 и 406.3 нм. Получены зависимости значений относительного содержания аэрозоля от параметра асимметрии фазовой функции Хеньи — Гринстейна и от эффективного радиуса частиц (в случае реальных фазовых функций). Показано, что содержание аэрозоля в атмосфере Урана в 1961—1973 гг. было значительно ниже, чем в 1981—1983 гг. В рамках моделі однорідного півнескінченного газово-аерозольного шару виконано аналіз залишкових інтенсивностей комбінаційних ліній в спектрі Урана біля λλ 399.9, 402.6 і 406.3 нм. Одержано залежності значень відносного вмісту аерозолю від параметра асиметрії фазової функції Хеньї — Грінстейна і від ефективного радіуса частинок (у випадку реальних фазових функцій). Показано, що вміст аерозолю в атмосфері Урана в 1961—1973 рр. був значно нижчим, ніж в 1981 — 1983 рр. Residual intensities of the Raman lines at λλ 398.9, 402,6, and 406.3 nm in the spectrum of Uranus were analysed within the framework of the model of a homogeneous semi-infinite gas-aerosol layer. The relative aerosol abundance was obtained as a function of the asymmetry parameter of the Henyey — Greenstein phase function, and of the effective radius of particles (in the case of real phase functions). The aerosol abundance in the atmosphere of Uranus is shown to be significantly lower in 1961 — 1973 than in 1981 — 1983.