Київський текст: кітчевий вимір (на матеріалі роману Богдана Бойчука "Розанна з Нивок") - Чупат, Д. (Місто: історія, культура, суспільство, 2023)
Стаття фокусується на функціюванні київського тексту в романі Богдана Бойчука «Розанна з Нивок». Користуючись теоріями Тамари Гундорової, авторка статті зближує характерний для модернізму «романсний» міський — а зокрема київський — текст і текст кітчевий, що дає підстави зарахувати «Розанну з Нивок» до, за визначенням Тамари Гундорової, «наївного, або неусвідомленого, кітчу». Відповідна наснаженість тексту Бойчука виявляється у формальній та сюжетній його спорідненості з романсним жанром, а також у специфічному способі авторської нарації. У праці проаналізовано, як постає — а відтак змінюється — київський простір «Розанни з Нивок». Крім того, робота окреслює орієнтири, які є константними у маркуванні міського простору. Було виявлено, що головною рисою київського простору в романі Богдана Бойчука є його замкненість: найчастіше в тексті виринають ті локуси (Володимирська гірка та прилеглі околиці, як-от Софійський та Михайлівський собори, Золоті Ворота тощо), які формують імагологічний образ Києва. Важливим є й те, що в тексті трапляються неточності, характерні для людей, які ще не освоїлися в місті: це, зокрема, хибно побудовані маршрути, неправильно зазначені назви вулиць тощо. Цей факт можна пов’язати водночас і зі специфічним характером головного героя роману, і з тим, що більшу частину життя Богдан Бойчук провів не в Києві. Зберігаючи сентимент до сакральних пам’яток міста, роман зміщує фокус уваги в бік мирського: точками, які структурують простір, є не не історичні споруди, а ресторани й кафе, які можна знайти в тому чи тому районі. Водночас мірою того, як змінюється внутрішній стан головного героя роману, розширюється й київська топіка: в тексті з’являються більш віддалені від помешкання персонажа райони, як-от околиці метро «Арсенальна» чи проспект Перемоги, що на Нивках. Оскільки поштовхом до такої зміни є розвиток романтичних почуттів героя, стає очевидним той факт, що київський простір — це простір вітальний, а вихід із нього стає ознакою смерті або старіння. The article delves into the portrayal of the Kyiv text in Bohdan Boychuk's novel Rozanna z Nyvok (Rosanna from Nyvky). Using the theories of Tamara Hundorova, the author of the article correlates the characteristics of a modern "romance" urban text (the Kyiv text in particular) and kitsch, which allows classifying Rozanna z Nyvok within "naive, or unconscious, kitsch," according to Tamara Hundorova. The corresponding manner of Boychuk's text is manifested in the affinity of its form and plot with the romance genre, as well as in the specific method of the author's narration. The paper examines the depiction and subsequent transformations of Kyiv's landscape in Rozanna z Nyvok. In addition, the work outlines the landmarks that are constant in marking urban space. A key finding is the novel's depiction of Kyiv's space as insular, frequently highlighting locales (such as Volodymyrska Hill, nearby areas like St. Sophia's and St. Michael's Cathedrals, and the Golden Gate) that contribute to Kyiv's imagological representation. Notably, the text includes inaccuracies common among those unfamiliar with the city, like wrongly mapped routes and misnamed streets. This aspect ties into both the novel's protagonist and Boychuk's own limited experience living in Kyiv. While preserving the sentiment for the sacred monuments of the city, the novel shifts the focus to the secular. It restructures the narrative space around non-historic sites like restaurants and cafes within various districts. Simultaneously, as the novel's protagonist evolves emotionally, the scope of the Kyiv setting broadens to include more distant locales, such as the vicinity of the Arsenalna metro station and Peremohy Avenue in the Nyvky area. Since the impetus for such a change is the development of the protagonist’s romantic feelings, it becomes evident that the Kyiv space is life-affirming, and leaving it becomes a sign of death or ageing.