Місто як суб’єкт економічних і соціальних відносин в корпоративному середовищі - Малишко, С.О. (Економічний вісник Донбасу, 2026)
У статті досліджується місто як активний суб’єкт економічних і соціальних відносин у сучасному корпоративному середовищі. Обґрунтовано, що в умовах децентралізації, глобалізації та трансформації публічного управління міста перестають виступати виключно як адміністративно-територіальні одиниці та набувають ознак повноцінних економічних агентів, здатних формувати власні стратегії розвитку, управляти активами та залучати інвестиційні ресурси. Розкрито сутність корпоративного середовища міста, яке поєднує механізми корпоративного управління, публічні інтереси громади та соціальну відповідальність міських інституцій. Особливу увагу приділено ролі муніципальних підприємств, публічно-приватного партнерства та корпоративізованих міських структур у забезпеченні сталого соціально-економічного розвитку. Доведено, що корпоративізація міського управління сприяє підвищенню ефективності використання ресурсів, прозорості прийняття рішень та формуванню нових форм соціального підприємництва. Водночас акцентовано на ризиках надмірної комерціалізації міських функцій і необхідності збереження балансу між економічною доцільністю та соціальним призначенням міста. Зроблено висновок, що місто в корпоративному середовищі виступає багатовимірним суб’єктом, який інтегрує економічні, соціальні та управлінські функції, формуючи нову модель взаємодії між владою, бізнесом і громадою. The article examines the city as an active subject of economic and social relations within the contemporary corporate environment. It substantiates that under conditions of decentralization, globalization, and the transformation of public governance, cities cease to function solely as administrative-territorial units and acquire the characteristics of full-fledged economic agents capable of shaping their own development strategies, managing assets, and attracting investment resources. The essence of the city’s corporate environment is revealed as a combination of corporate governance mechanisms, public interests of the community, and social responsibility of urban institutions. Particular attention is paid to the role of municipal enterprises, public–private partnerships, and corporatized urban structures in ensuring sustainable socio-economic development. It is proven that the corporatization of urban governance contributes to increased efficiency of resource utilization, transparency in decision-making, and the formation of new forms of social entrepreneurship. At the same time, the risks of excessive commercialization of urban functions are emphasized, along with the need to maintain a balance between economic feasibility and the social mission of the city. It is concluded that the city in a corporate environment acts as a multidimensional subject that integrates economic, social, and governance functions, forming a new model of interaction between government, business, and the community.