Системы генетического контроля признаков ветвления стебля и высоты растения у льна масличного - Калинина, Е.Ю.; Лях, В.А. (Цитология и генетика, 2011)
Проведен диаллельный анализ по методу Хеймана признаков «высота растения», «количество боковых стеблей» и «количество боковых побегов» у трех самоопыленных линий и одного линейного сорта льна масличного. Показано соответствие наследования изученных признаков аддитивно-доминантной модели и отсутствие неаллельных взаимодействий. Выявлен рецессивный характер наследования признаков высокорослости и большего количества боковых побегов, доминантное наследование признака большего количества боковых стеблей. Установлено количество блоков полимерных генов, отвечающих за разнообразие данных признаков. Линии льна ранжированы по количеству доминантных аллелей. Проведено диалельний аналіз за методом Хеймана ознак «висота рослини», «кількість бічних стебел» і «кількість бічних пагонів» у трьох самозапилених ліній та одного лінійного сорту льону олійного. Показано відповідність успадкування вивчених ознак адитивно-домінантній моделі та відсутність неалельних взаємодій. Виявлено рецесивний характер успадкування ознак високорослості та більшої кількості бічних пагонів, домінантне успадкування ознаки більшої кількості бічних стебел. Установлено кількість блоків полімерних генів, які відповідають за різноманіття даних ознак. Лінії льону ранжовані за кількістю домінантних алелів. The genetic control of the traits «plant height», «the number of lateral shoots» and «the number of lateral stems» has been studied in 3 pure lines and 1 variety of linseed according to the model 1 of Hayman method. It has been shown that the traits under investigation are inherited according to the additive-dominant model of genetic control in the absence of any interloci interactions. The higher plant height and numerous lateral shoots are recessive traits controlled by 2 blocks of polymeric genes, whereas the trait of numerous lateral stems is a dominant trait influenced by 1 to 3 blocks of genes. The linseed lines have been ranked according to the number of dominant alleles they have. Suggestions for selection using these parental genotypes have been made.