Синхронні магнітотелуричні та магнітоваріаційні зондування північної частини Дніпровсько-Донецької западини - Кушнір, А.М. (Доповіді НАН України, 2015)
Мета роботи — вивчення геоелектричної будови лiтосфери пiвнiчної частини Днiпровсько-Донецької западини за допомогою сучасних методiв синхронного електромагнiтного зондування на основi природних полiв. Отримано достовiрнi оцiнки типперiв
для перiодiв геомагнiтних варiацiй 30–3500 с, горизонтальних МВ вiдкликiв 30–10000 с
i параметрiв iмпедансу вiд 30 до 10000 с. Якiсна iнтерпретацiя кривих МТЗ показала,
що максимальнi глибини залягання верхньої кромки провiдника знаходяться у пiвнiчному закiнченнi ДДЗ i пiвденному схилi Брагiнсько-Лоєвського виступу, де змiнюються
вiд 40–30 км до 18 км i вiдповiдають пiвнiчно-схiдному закiнченню Прип’ятської аномалiї електропровiдностi. У центральнiй частинi ДДЗ верхня кромка провiдника залягає на глибинах 3–5 км i пояснюється перехiдною зоною осадових вiдкладiв i розущiльненої
частини фундаменту. На схилах ДДЗ глибина залягання верхньої кромки провiдника становить 8 км. Цель работы — изучение геоэлектрического строения литосферы северной части Днепровско-Донецкой впадины с помощью современных методов синхронного электромагнитного
зондирования на основе естественных полей. Получены достоверные оценки типперов для
периодов геомагнитных вариаций 30–3500 с, горизонтальных МВ откликов 30–10000 с и параметров импеданса от 20 до 10000 с. Качественная интерпретация кривых МТЗ показала, что максимальные глубины залегания верхней кромки проводника находятся в северном окончании ДДВ и южном склоне Брагинско-Лоевского выступа, где изменяются от
40–30 км до 18 км и соответствуют северо-восточному окончанию Припятской аномалии
электропроводности. В центральной части ДДВ верхняя кромка проводника залегает на
глубинах 3–5 км и объясняется переходной зоной осадочных отложений и разуплотненной
части фундамента. На склонах ДДВ глубина залегания верхней кромки проводника составляет 8 км. The main purpose is to study a geoelectric structure of the lithosphere of the northern part of the
Dnieper-Donets trough using modern methods (techniques) of synchronous electromagnetic sounding based on natural fields. Reliable tipper estimates for periods of geomagnetic variations 30–
3500 s, horizontal MV responses 30–10000 s and impedance parameters 30–10000 s were obtained.
Qualitative interpretation of MTS curves showed that the maximum depths to the upper edge of the
conductor are in the northern end of the southern slope of DDT and Bragin-Loyev uplift, which
vary from 40–30 km to 18 km and correspond to the north-eastern end of the Prypyat conductivity
anomaly. In the central part of the DDT, the upper edge of the conductor occurs at depths of
3–5 km and is explained by the transition zone of sedimentary rocks and the decompacted rocks of
the foundation. On the slopes of DDT, the depth of the upper edge of the conductor is 8 km.