Моделювання динаміки хвильового спектру пучково-плазмової взаємодії - Турбін, П.В. (Физическая инженерия поверхности, 2006)
Розглядається динаміка плазмо-пучкової нестійкості з врахуванням широкого спектру
збудження ленгмюрівських коливань. Встановлено, що на початковій стадії збуджуються
коливання близькі до резонансного з інкрементами, які витікають з лінійної теорії. Далі, із
затримкою близько десяти зворотних інкрементів наростають коливання на частотах кратних
резонансній. Після цього відбувається перерозподіл енергії на всьому спектрі й установлення
практично рівномірного розподілу енергії за частотами (зі слабко вираженим максимумом на
резонансній частоті) при часах порядку 30 зворотних інкрементів. Рассматривается динамика плазменно-пучковой
неустойчивости с учетом широкого спектра возбуждаемых ленгмюровских колебаний. Показано, что на начальной стадии возбуждаются колебания близкие к резонансным с инкрементами,
следующими из линейной теории. Далее, с задержкой порядка десяти обратных инкрементов нарастают колебания на частотах кратных резонансной. После этого происходит перераспределение энергии по всему спектру и установление
практически равномерного распределения энергии по частотам (со слабо выраженным максимумом на резонансной частоте) при временах порядка 30 обратных инкрементов. Dynamics of beam-plasma instability taking in to
account a wide spectrum of raised Langmuir oscillations
is considered. It is shown, that at an initial
stage of oscillations close to resonant are generated
with increments predicted by linear theory. Further,
with delay about ten inverse linear increments the
oscillations on multiple frequencies begin to grow.
After that the redistribution of energy on the whole
spectrum and establishment practically of uniform
energy distribution on frequencies (with a poorly
expressed maximum on the resonant frequency) is
realised at times about 30 inverse linear increments.