Опыт изображения пространственной геоэлектрической модели по результатам двумерной инверсии параметров магнитотеллурического поля на примере Ингульского мегаблока - Логвинов, И.М.; Тарасов, В.Н. (Геофизический журнал, 2013)
На підставі декількох десятків кривих МТЗ із залученням магнітоваріаційних параметрів уперше виконано 2D інверсію по 8 взаємно перпендикулярних профілях, які покривають площу від 30◦ до 32◦ сх.д. і від 47,8◦ до 49,5◦ півн.ш. За результатами моделювання побудовано тривимірну геоелектричну модель регіону з використанням програмного комплексу, розробленого авторами. Відповідно до моделі, надра регіону, вивчені до глибини близько 60 км, рясніють неоднорідностями провідності. Покрівля найбільш упевнено виділених об’єктів розміщується на глибині понад 6 км. Найбільш провідні частини об’єктів (з опором менше 10 Ом·м та інтегральною провідністю складової понад 50 % від загальної величини) розміщуються в інтервалі глибин 20—40 км. Найбільш провідні частини аномальних об’єктів узгоджуються зі Смілянською та Бобринецькою зонами розломів і з перетином ними Голованівської шовної зони. Based on dozens of MTS curves involving magnetic variation of parameters 2D inversion of 8 mutually perpendicular profiles covering the area from 30 to 320 ◦E and from 47,8 to 49,50 ◦N was first performed. The obtained results of the simulation were used to construct a three-dimensional model of the geoelectric region using a complex software developed by the authors. The model indicates that the subsoil of the region studied to a depth of 60 km, has got numerous conductivity heterogeneities. The depth of the roof, of the most reliably selected objects, occurs below 6 km. The most conductive parts of objects (with a resistance of less than 10 ohm m and the integral conductivity of more than 50 % of the total) are located at the depths of 20—40 km. The most conductive parts of anomalous objects are consistent with Smelyansk and Bobrinets fracture zones and with their cross-section with Golovanev suture zone. На основании нескольких десятков кривых МТЗ с привлечением магнитовариационных параметров впервые выполнена 2D инверсия по 8 взаимно перпендикулярным профилям, покрывающим площадь от 30º до 32º в.д. и от 47,8º до 49,5º с.ш. По результатам моделирования построена трехмерная геоэлектрическая модель региона с использованием программного комплекса, разработанного авторами. Согласно модели, недра региона, изученные до глубины порядка 60 км, изобилуют неоднородностями проводимости. Кровля наиболее уверенно выделенных объектов располагается ниже 6 км. Наиболее проводящие части объектов (с сопротивлением менее 10 Ом м и интегральной проводимостью более 50% общей величины) находятся в интервале глубин 20-40 км. Наиболее проводящие части аномальных объектов согласуются со Смелянской и Бобринецкой зонами разломов и с пересечением ими Голованевской шовной зоны.