Довгострокові фактори та тенденції розвитку паливно-енергетичного комплексу України - Cherevatskyi, Danylo Yuriovich; Volchin, Igor Albinovich (Institute of Industrial Economics of NAS of Ukraine, 2022)
Метою роботи є визначення довгострокових тенденцій і факторів розвитку світової енергетики та переломлення їх до українських реалій.Статтю складено зі вступу, висновків та трьох розділів, а саме: головні тенденції розвитку світового паливно-енергетичного комплексу, аналіз теперішнього стану і довгострокові тенденції та фактори розвитку національного паливно-енергетичного комплексу України.Стосовно світової енергетики показано, що її сучасні зміни – Grand Transit – обумовлені ідеологією сталого розвитку і мають характер позачергової зміни техноценозу, переходу від використання викопного палива до енергетики на відновлюваних джерелах, переважно вітрової та фотовольтаїчної природи. Наряду з відзначеним головними тенденціями Великого переходу є також трилемизація і політизація енергетики. Складовими трилемизації є: Енергетична безпека, Рівність енергетичного доступу та Екологічна сталість. Існують три сценарії розвитку глобальної енергетичної сфери – Незакінчена симфонія; Сучасний джаз і Хардрок, які розрізняються ступенем екологізації та доступністю енергетичного доступу. Політичні мотиви стають все більше значущими на всіх рівнях – від глобального до місцевого, великі актори лобіюють свої інтереси, відзначається активність структур з атомної енергетики, потужних паливних компаній, власників газотранспортних та газорозподільчих компаній.В Україні трансформаційні процеси проходять на тлі низької екологічної придатності та великої зношеності паливно-енергетичного сектору й інфраструктури, політичної й економічної нестабільності. Вимоги декарбонізації створюють виклики самому існуванню вугільної енергетики, яка є основною складовою енергогенеруючому фонду країни, та регіонам з розміщення шахт.Як перспективні розглянуто варіанти розвитку водневої/амонійної енергетики у вигляді вертикально-інтегрованих енергетико-хімічних систем за участю АЕС і реформованих вугільних ТЕС; енергетичної диверсифікації шахтарських регіонів; створення віртуальних електростанцій базі установок гідродинамічного нагріву води.